Справа № 826/4514/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 листопада 2018 року № 826/4514/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдфілд Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 27.03.2017 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдфілд Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 27.03.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення є безпідставними, оскільки господарські операції позивача є реальними, підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит та заявлено до бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, вказавши на те, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит перевіреного податкового періоду з контрагентами ТОВ "Агротренд-ЛТД", ТОВ "Агропром переробка".

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали), суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

На підставі пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 1877925,00 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (від 17.10.2016 вх.№) та у сумі 2 404 235,00 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (від 15.11.2016 вх.№) згідно з затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акта, про що складено акт від 01.03.2017 №78/26-15-14-04-01-37641298, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2016 на 44386,00 грн., за жовтень 2016 на 1 638 403,00 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за жовтень 2016 на суму 4 063 729,00 грн.

За результатами проведеної перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.03.2017:

№, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період жовтень 2016 та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 212 336,00 грн.;

№, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 470 453 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 735 226,50 грн.;

№, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 063 729,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Фактичною підставою для зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ та суми бюджетного відшкодування з ПДВ, згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 01.03.2017 №78/26-15-14-04-01-37641298, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2016, жовтень 2016, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2016 на 44386,00 грн., за жовтень 2016 на 1 638 403,00 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за жовтень 2016 на суму 4 063 729,00 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано відсутністю фактичної поставки контрагентами позивача сільськогосподарської продукції.

Судом встановлено, що господарські правовідносини між позивачем та контрагентом - ТОВ "Агротренд-ЛТД" відбувались у межах укладеного договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, а саме:

від 29.07.2016 № 16 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 29.07.2016 № 17 на поставку ячменю 3 класу, урожай 2016; від 01.08.2016 № 18 на поставку пшениці 3 класу гр. А. урожай 2016; від 01.08.2016 № 19 на поставку пшениці 5 класу гр. Б. урожай 2016; від 02.08.2016 № 20 на поставку пшениці 3 класу гр.А, урожай 2016; від 02.08.2016 № 21 па поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 03.08.2016 № 23 на поставку пшениці 6 класу, урожаю 2016; від 04.08.2016 № 26 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 05.08.2016 № 27 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 05.08.2016 № 28 на поставку пшениці 5 класу гр. Б, урожай 2016; від 04.08.2016 №30 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 05.08.2016 № 33 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 08.08.2016 № 34 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 08.08.2016 № 35 на поставку пшениці 6 класу і р.Б, урожай 2016; від 08.08.2016 № 38 на поставку пшениці 5 класу гр. Б, урожай 2016; від 08.08.2016 № 39 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 08.08.2016 № 40 на поставку ячменю 3 класу, урожай 2016; від 09.08.2016 № 41 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 09.08.2016 № 42 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 09.08.2016 № 44 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 09.08.2016 №45 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 10.08.2016 № 46 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 11.08.2016 № 49 на поставку пшениці 5 класу гр. Б, урожай 2016; від 11.08.2016 № 51 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 11.08.2016 № 52 на поставку ячменю класу, урожай 2016; від 11.08.2016 № 54 на поставку ячменю 3 класу, урожай 2016; від 12.08.2016 № 55 на поставку пшениці 2 класу гр.А, урожай 2016; від 12.08.2016 № 56 на поставку пшениці 3 класу, урожай 2016; від 12.08.2016 № 58 на поставку пшениці 6 класу гр.Б, урожай 16; від 12.08.2016 № 60 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 15.08.2016 № 61 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 16.08.2016 № 67 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 17.08.2016 № 68 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 17.08.2016 №69 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 30.08.2016 № 77 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 02.09.2016 № 80 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 02.09.2016 №81 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 02.09.2016 № 82 на поставку сої, урожай 2016; 05.09.2016 № 85 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 05.09.2016 № 86 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 06.09.2016 № 87 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; 06.09.2016 № 88 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 07.09.2016 № 89 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 08.09.2016 № 91 на поставку пшениці 5 класу гр. Б, урожай 2016; від 09.09.2016 № 94 на поставку пшениці 3 класу гр.А, урожай 2016; від 09.09.2016 №95 на поставку пшениці 6 класу, урожай 2016; від 09.09.2016 № 97 на поставку ячменю 3 класу, урожай 2016; від 12.09.2016 № 103 на поставку рапсу 1 класу, урожай 2016; від 14.09.2016 № 108 поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 15.09.2016 № 109 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016; від 15.09.2016 № 110 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 06.09.2016 № 111 на поставку пшениці 5 класу гр. Б, урожай 2016; від 16.09.2016 № 112 на ставку пшениці 6 класу гр. Б. урожай 2016; від 16.09.2016 № 113 на поставку сої, урожай 2016; 16.09.2016 № 114 на поставку ячменю 3 класу, урожай 2016; від 21.09.2016 № 115 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 22.09.2016 № 116 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 22.09.2016 № 117 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 23.09.2016 №118 на поставку пшениці 2 класу гр. А, урожай 2016: від 23.09.2016 № 121 на поставку пшениці класу гр. Б, урожай 2016: від 26.09.2016 № 124 на поставку пшениці 2 класу гр. А, урожай 2016: 26.09.2016 № 125 на поставку пшениці 6 класу гр. Б, урожай 2016.

Умови поставки сільськогосподарських культур у всіх вищезазначених договорах однакова, а саме: СРТ - ПАТ “Херсонський комбінат хлібопродуктів”, 73000, Україна, м. Херсон, вул. Порт-елеватор, 5. Вид транспорту - автомобільний транспорт.

Позивачем включено до складу податкового кредиту за серпень 2016 суму податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Агротренд-ЛТД» суму ПДВ у розмірі 2 768 803,73 грн., яка відображена у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року. Товар - ріпак 1 класу, урожай 2016; соя, урожай 2016; пшениця 2 класу, 3 класу, 5 класу, 6 класу; ячмінь 3класу.

Також позивачем включено до складу податкового кредиту за вересень 2016 року суму податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Агротренд-ЛТД» суму податку на додану вартість у розмірі 1 917 312,26 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 44 137,09 грн. за серпень 2016 та сума ПДВ у розмірі 1 873 175,17 грн. за вересень 2016, яка відображена у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року. Товар - ріпак 1 класу, урожай 2016; соя, урожай 2016; пшениця 2 класу, 3 класу, 5 класу, 6 класу; ячмінь 3 класу.

За результатом виконання господарських взаємовідносин, ТОВ «Агротренд-ЛТД» виписано податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.

Всього за серпень 2016 року ТОВ "Агротренд-ЛТД" реалізовано позивачу пшениці 2 222,904 т., ріпаку - 697 433 т., ячменю - 76,206 т., на загальну суму 16 877 644,79 грн., в т.ч. ПДВ 2 812 940,82 грн.

Всього за вересень 2016 ТОВ «Агротренд-ЛТД» реалізовано ТОВ «Трейдфілд Україна» пшениці 2 013,975 т., ріпаку - 122,035 т., ячменю - 59.096 т., сої 98,277 т. на загальну суму 1 239 050,96 грн., в т.ч. ПДВ 1 873 175,17 грн.

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області складено податкову інформацію від 09.11.2016 № 174 14-03-14-02/40347867 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Агротренд-ЛТД» () за звітні періоди декларування ПДВ липень - жовтень 2016 року з питань здійснення фінансово-господарської діяльності по взаємовідносинам з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період липень - жовтень 2016 року.

Згідно інформації податкового органу ТОВ «Агротренд-ЛТД» - стан 0, обліковується у Херсонській ОДПІ ГУ ДФС (Білозерське відділення), статутний фонд - 1 500,0 грн. Штатна чисельність працівників 1 особа. ТОВ «Агротренд-ЛТД» не являється та не являвся платником податків спеціального режиму оподаткування діяльності. Інформація щодо земельних ресурсів згідно наявних баз даних - відсутня. Слід зазначити, що основний вид діяльності підприємства - оптова торгівля зерном, робленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Згідно даних ЄРПН підприємство придбавало у контрагентів-постачальників: синтетичні сітчасті полотна, свині живою вагою, ними, галантерейні вироби (сумки, рюкзаки, гаманці), комбікорм, меблі, взуття, парасольки, санітарно-технічне обладнання, пакети для вина та інше, що потребує значної кількості працюючих та основних засобів для здійснення даного виду діяльності. При цьому, ТОВ «Агротренд-ЛТД» не здійснює реалізацію зазначеної продукції, а документально оформлює реалізацію сільськогосподарської продукції (пшениця, соняшник, ріпак, ячмінь, сою).

Крім того, згідно інформації податкового органу, у підприємства ТОВ «Агротренд-ЛТД» відсутні основні засоби та інші необоротні активи, необхідні для здійснення підприємством даного виду діяльності, також підприємством не задекларовано послуги по транспортуванню та зберіганню ТМЦ (активів) за період серпень-вересень 2016 року. Тобто, не можливо підтвердити факт руху ТМЦ (активів) від продавця до покупця та місця зберігання ТМЦ (активів), як зазначено в умовах поставки договорів купівлі-продажу укладених з позивачем.

З огляду на викладене, відповідачем в акті перевірки зроблено висновок про відсутність придбання реалізованого товару, а саме: сільськогосподарської продукції (пшениці, соняшника, ріпаку, ячменю, сої) від вищевказаних контрагентів на адресу ТОВ «Агротренд-ЛДТ», що свідчить про те, що правочини між позивачем та ТОВ «Агротренд-ЛТД» за серпень 2016 на суму ПДВ 2 812 940,82 грн. та вересень 2016 року на суму ПДВ 1 873 175,17 грн., здійснені без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даних господарських операцій у постачальників ТОВ «Агротренд-ЛТД» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Також в ході перевірки позивача встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Агропром переробка" на підставі договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 07.10.2016 №129 на поставку пшениці 5 класу гр.Б, урожай 2016; від 07.10.2016 №130 на поставку ріпаку 1 класу, урожай 2016; від 13.10.2016 №133 на поставку пшениці 3 класу гр.А, урожай 2016; від 13.10.2016 №135 на поставку пшениці 5 класу гр.Б, урожай 2016; від 13.10.2016 № 136 на поставку ріпаку 1 класу, урожай 2016; від 19.10.2016 № 139 на поставку ріпаку 1 класу, урожай 2016; від 20.10.2016 №141 на поставку ріпаку 1 класу, урожай 2016; від 21.10.2016 № 142 на поставку ріпаку 1 класу, урожай 2016; від 26.10.2016 № 143 на поставку насіння соняшника, урожай 2016; від 31.10.2016 № 144 на поставку пшениці 3 класу гр. А, урожай 2016; від 31.10.2016 № 145 на поставку насіння соняшника, урожай 2016.

Умова поставки сільськогосподарських культур у всіх вищезазначених договорах однакова, а саме: СРТ - ПАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів», 73000, Україна, м. Херсон, вул. Порт-елеваюр, 5. Вид транспорту - автомобільний транспорт.

Позивачем включено до складу податкового кредиту за жовтень 2016 суму податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Агропром переробка» суму ПДВ у розмірі 1 060 401,52 грн., яка відображена у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року. Товар - ріпак 1 класу, урожай 2016; пшениця 3 класу, 5 класу, соняшник некласний.

На виконання зазначених договорів, ТОВ «Агропром переробка» виписано податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.

Всього за жовтень 2016 року ТОВ «Агропром переробка» реалізовано позивачу пшениці 160,75 т., ріпаку - 139,463 т., соняшнику некласного - 398,732 т. на загальну суму 6 362 409,07 грн., в т.ч. ПДВ - 1 060 401,52 грн.

За інформацією відповідача ТОВ «Агропром переробка» - стан 0, обліковується у ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, статутний фонд - 10 000,00 грн. Штатна чисельність працівників 1 особа. Основна діяльність - оптова торгівля живими тваринами.

Відповідачем у акті перевірки зазначено, що у підприємства ТОВ «Агропром переробка» відсутні основні засоби та інші необоротні активи, необхідні для здійснення підприємством даного виду діяльності, також підприємством не задекларовано послуги по транспортуванню та зберіганню ТМЦ (активів) за період жовтень 2016 року. Тобто, податковий орган вважає, що неможливо підтвердити факт руху ТМЦ (активів) від продавця до покупця та місця зберігання ТМЦ (активів) від продавця до покупця та місця зберігання ТМЦ (активів), як зазначено в умовах поставки договорів купівлі-продажу, укладених з позивачем.

За результатами аналізу наявної інформації, податковим органом встановлено відсутність придбання реалізованого товару, а саме: сільськогосподарської продукції (пшениці, соняшника, ріпаку) - від вказаного контрагенту на адресу ТОВ «Агропром переробка», що свідчить про те, що правочини між позивачем та ТОВ «Агропром переробка», за період жовтень 2016 року на загальну суму ПДВ 1 060 401,52 грн. здійснені без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даних господарських операцій у постачальника ТОВ «Агропром переробка» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «Трейдфілд Україна» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Отже, за висновками відповідача в ході перевірки позивача не підтверджено факт реалізації сільськогосподарської продукції (пшениці, соняшника, ріпаку, ячменю, сої) від ТОВ "Агротренд-ЛТД" та ТОВ "Агропром переробка" на адресу позивача, що, на думку податкового органу, свідчить про те, що правочини між позивачем та зазначеними контрагентами здійснені без мети настання реальних наслідків.

Вказане, як зазначено в акті перевірки, підтверджує відсутність підстав у позивача для податкового обліку зазначених операцій, оскільки реальність та можливість вчинення господарських операцій у постачальників відсутня, а наслідком податкового обліку є лише фактичний рух активів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Приписами пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України передбачає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та його подальше бюджетне відшкодування наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

З огляду на викладені правові норми, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

З матеріалів справи вбачається, що реальність господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами у перевірений період підтверджується наявними у матеріалах справи договорами купівлі-продажу. рахунками на оплату, видатковими накладними, актами приймання ПАТ "Херсонський КХП", товарно-транспортними накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями.

Продукція, придбана позивачем, зберігається у місті Херсон, на зерновому терміналі ПАТ "Херсонський КХП", з яким позивачем укладено договір №543 від 24.12.2014 про надання послуг із зберігання та перевалки сільськогосподарської продукції.

Судом встановлено, що всі податкові накладні складені позивачем в момент виникнення податкових зобов'язань та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, судом вбачається наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доведеність здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, доводять правомірність формування позивачем, як податкового кредиту так і податкових зобов'язань по факту придбання товару (продукції) та їх продажу, та спростовують висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Водночас, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також, норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкових преференцій, зокрема і у формі податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Суд визнає, що сумніви або припущення у будь-якому випадку не можуть бути доказами податкового правопорушення, припущення відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також розсуд можливості виконання ними певних видів діяльності не є доказами в межах податкових правовідносин. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати ними (контрагентами) податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування податкового зобов'язання поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Суд вважає, що належних, достатніх та допустимих доказів стосовно визначених актом перевірки податкових правопорушень в розумінні статей 73, 74, 76 Податковим кодексом України податковим органом не надано.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору на підставі платіжного доручення №2018 від 29.03.2017, яке міститься в матеріалах справи.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдфілд Україна» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017.

Стягнути на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдфілд Україна" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 97 226,17 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч двісті двадцять шість гривень 17 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдфілд Україна" (, адреса: 01042, Київ, вул.Івана Кудрі, 30, п/р 5578 в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012).

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у м.Києві (, адреса: 04116, Київ, вул.Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов