Справа № 810/2560/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2560/18 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Епель О.В.,

Федотова І.В.

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представникв сторін:

від позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року (прийняте в порядку письмового провадження) у справі за позовом ОСОБА_5 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про: визнання бездіяльності щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 31 січня 2003 року № 42 неправомірною; зобов'язання здійснити перерахунок, подальше нарахування та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 816 (вісімсот шістнадцять) руб. 31 коп., на підставі довідки ВАТ «Стандарт-Авто» № 42 від 31 січня 2003 року відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII починаючи з 01 грудня 2017 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, оскаржило його в апеляційному порядку. Апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач, який були належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, явку уповноважених предстаників до суду не запбезпечив та про причини їх неявки суду не повідомив.

Керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності представників відповідача.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2003 року та вкладкою до нього НОМЕР_2 від 30 грудня 2003 року.

У період з 22 червня 1972 року по 05 березня 2003 року позивач перебував у трудових відносинах зі Сквирським АТП 11033, правонаступником якого згодом стало ВАТ «Стандарт-Авто», де перебував на посаді водія, що підтверджується трудовою книжкою.

Відповідно до «Командировочного удостоверения» типової форми № 288, позивач з 06 серпня 1986 року по 12 серпня 1986 року перебував в Чорнобилі.

Відповідно до довідки МСЕК серії КИО-І № 186140 позивачу було встановлено другу групу інвалідності з 30 листопада 2002 року, причиною якої є захворювання, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Крім того, відповідно до експертного висновку № 1079 Київської регіональної міжвідомчої експертної Ради за результатами розгляду звернення позивача та наданої документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено основний діагноз: Ранний ЦАС, ГБ - ІІ ст., ЦКФ, ДЄП - ІІ ст. с ХНМК в сосудах вертебро-базилярного бассейна, двусторонней пирамидной недостаточностью, вестибуло-атактическими расстройствами. Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23 жовтня 2002 року у справі № 2-982/2002 встановлено факт, що позивач з 06 серпня 1986 року по 12 серпня 1986 року перебував у відрядженні у м. Прип'яті Київської області, тривалість робочого часу становила 18 годин в зоні відчуження.

У подальшому, на підставі вказаного рішення суду, ТОВ «Сквира-Авто» було видано позивачу довідку від 31 січня 2003 року № 42 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої йому було зараховано 816 руб. 31 коп.

11 грудня 2017 року № 814 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку на підставі вказаної довідки від 31 січня 2003 року № 42.

Однак, відповідач листом від 20 грудня 2017 року № 133/2-01 відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Відмова мотивована тим, що призначена позивачу пенсія обчислюється у відповідності до чинного законодавства. Також, відповідач зазначив, що згідно із роз`ясненням Міністерства соціального захисту населення України від 08 серпня 1996 року № 02-105-013, рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не дають права на підвищену оплату правці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Вважаючи зазначену відмову у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки, яка була видана на виконання рішення суду, а тому позивач має законне право на здійснення такого перерахунку.

Апелянт стверджуючи про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, стверджує, що відповідно до роз'яснення Міністерства соціального захисту населення України від 08 серпня 1996 року № 02-105-013, рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не дають права на підвищену оплату правці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п.п. 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

За змістом пункту 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 23 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок № 13-1) при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 13-1 подання та оформлення документів до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

З огляду на наведені правові норми та враховуючи, що відповідачу була подана відповідна довідка для перерахунку (розрахунку) пенсії, а також установлений Сквирським районним судом Київської області факт роботи позивача у зоні відчуження з 06 серпня 1986 року по 12 серпня 1986 року та відповідна кількість відпрацьованих щоденно годин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 жовтня 2002 року по справі № 2-982/2 не є підставою для розрахунку пенсії позивача, оскільки, як вірно встановив суд першої інстанції, підставою для перерахунку пенсії позивача є довідка ВАТ «Сквира-Авто», дані якої, у свою чергу, підтверджуються зазначеним вище рішенням суду.

Колегія суддів також наголошує на тому, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії на підставі відповідної довідки, зазначав, працівниками управління була проведена перевірка та не підтверджено місце проведення робіт та кількість відпрацьованих годин. Слід відмітити, що зазначені обставини встановлено рішенням Сквирського районного суду Київської області, а відповідач не надав жодних доказів, які б ставили під сумнів встановлені даним судовим рішенням обставини. Відповідачем на виконання ч. 2 ст.78 КАС України не надано доказів проведення відповідної перевірки спеціалістами управління, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на проведення такої перевірки.

Таким чином, відповідачем було порушено право позивача на розрахунок пенсії з урахуванням відомостей, що зазначені у довідці ВАТ «Сквира-Авто» № 42 від 31 січня 2003 року.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що відмова Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області в перерахунку пенсії ОСОБА_5 згідно довідки ТОВ «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 31 січня 2003 року № 42 є необґрунтованою та протиправною, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено вимоги процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.В. Епель
І.В. Федотов

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

v