Справа № 808/4136/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

21 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/4136/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №808/4136/17
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова Анатолія Павловича Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області визнання протиправними дій, скасування запису щодо реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017р. ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв'язку / а.с. 21/ звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П., третя особа - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання протиправними дій, скасування запису щодо реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, судом першої інстанції позов зареєстровано 22.12.2017р. / а.с. 5-8/

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2017р. вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху, відповідно до ст.ст. 160,161,169 КАС України, та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову / а.с. 22/.

На виконання вимог суду позивачем було надано уточнений адміністративний позов / а.с. 26-31/ та ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2018р. за уточненим адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №808/4136/17 та до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Розівську районну державну нотаріальну контору Запорізької області, та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2-3/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові з урахуванням уточнення позовних вимог / а.с. 28-31/ на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3, за життя відповідно до заповіту вона заповіла йому належну їй земельну ділянку, після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2017р. він успадкував після смерті матері земельну ділянку площею 6,0656 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Вишнюватської сільської ради, та його право власності на цю земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Але до складу спадщини після смерті його матері увійшло інше майно, яке не було охоплено заповітом, а саме право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Росія» Розівського району Запорізької області розміром 0,38 в умовних кадастрових гектарах, яке не виділено в натурі, та яке належало спадкодавцю - ОСОБА_3, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 виданого 20.05.1996р. Розівською районною державною адміністрацією, і на це спадкове майно йому 06.03.2017р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом . З приводу реєстрації права власності на ці земельні ділянки він звернувся до державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П. та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2 від 18.04.2017р. за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,9932 га, кадастровий номер НОМЕР_1, але відповідачем було відмовлено мені у реєстрації прав на земельну ділянку площею 0,3395 га, кадастровий номер НОМЕР_3, при цьому у якості обґрунтування цієї відмови зазначено, що причиною є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, та з метою надання роз'яснень відповідачем мені було рекомендовано звернутись до державної нотаріальної контори. Після звернення до нотаріальної контори з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.06.2017р. йому стало відомо, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності його матері - ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,3395 га, кадастровий номер НОМЕР_3, було зареєстровано 20.07.2016р. її повіреною особою ОСОБА_4 (на підставі довіреності), тобто вже після смерті довірителя, оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає, що дії відповідача щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,3395 га, кадастровий номер НОМЕР_3, за ОСОБА_3 шляхом внесення до державного реєстру відповідного запису 20.07.2016р. є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вчинені після смерті ОСОБА_3,, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, бо з моменту смерті довірителя дії довіреності припиняється, крім цього такими діями відповідача порушено його права та інтереси, як власника, оскільки він фактично позбавлений можливості здійснити оформлення спадкового майна, а право власності є непорушним та його захист гарантовано Конституцією України, тому позивач просив суд: - визнати незаконними дії відповідача щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після її смерті; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 20.07.2016р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,3395 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності 15587606, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30640356 від 26.07.2016р..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №808/4136/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П., третя особа - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання протиправними дій, скасування запису щодо реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовлено (суддя Калашник Ю.В. ) / а.с. 80-84/.

Вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі мотивовано обґрунтованістю дій державного реєстратора під час вчинення ним реєстраційний дій, які оскаржуються позивачем, та недоведеністю та безпідставністю заявлених позивачем у справі позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції у цій справі подав апеляційну скаргу /а.с. 101-105/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 14.05.2018р. у цій справі та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018р. у справі №808/4136/17 поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №808/4136/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №808/4136/17, та призначено справу №808/4136/17до апеляційного розгляду і судовому засіданні о 12годин 20 хвилин 13.08.2018р. / а.с. 114/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2018р. у справі №808/4136/17 строк розгляду справи №808/4136/17 подовжено до 01.10.2018р. / а.с. 139/.

03 жовтня 2018р. розпочав діяльність Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, у тому числі справа №808/4136/17, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018р. у справі №808/4136/17 адміністративну справу №808/4136/17 прийнято до провадження та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 10 годин 30 хвилин 21.11.2018р, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 146-150,153-157/.

Учасники справи, які належним чином повідомлені апеляційним судом про день, годину та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач про поважність причин не явки у судове засідання, або про можливість розгляд справи у свою відсутність, суд у встановленому законом порядку не повідомив. Відповідач надав суду письмовий відзив на апеляційну скаргу / а.с. 123-126/, у якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та зазначив про обґрунтованість та правильність прийнятого судом першої інстанції рішення у цій справі, та просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа надала суду письмову заяву, у якій просила суд розглянути справу у відсутність її представника / а.с. 141/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи (або їх представників) за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України оскаржено до суду дії державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П. та у адміністративному позові / а.с. 5-8,28-31 позивачем заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати незаконними дії відповідача щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після її смерті;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 20.07.2016р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,3395 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності 15587606, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30640356 від 26.07.2016р..

Як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, мати позивача у справі / а.с. 9,10,11-12/, за життя відповідно до заповіту вона заповіла йому належну їй земельну ділянку, після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2017р. він успадкував після смерті матері земельну ділянку площею 6,0656 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Вишнюватської сільської ради, та його право власності на цю земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно / а.с. 1,143/

Але до складу спадщини після смерті матері позивача увійшло інше майно, яке не було охоплено заповітом, а саме право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Росія» Розівського району Запорізької області розміром 0,38 в умовних кадастрових гектарах, яке не виділено в натурі, та яке належало спадкодавцю - ОСОБА_3, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 виданого 20.05.1996р. Розівською районною державною адміністрацією, і на це спадкове майно 06.03.2017р. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом / а.с. 15/, з приводу реєстрації права власності на ці земельні ділянки він звернувся до державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П. та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2 від 18.04.2017р. за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,9932 га, кадастровий номер НОМЕР_1 / а.с. 18/, але відповідачем було відмовлено позивачу у реєстрації прав на земельну ділянку площею 0,3395 га, кадастровий номер НОМЕР_3, при цьому у якості обґрунтування цієї відмови зазначено, що причиною є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно / а.с. 19/, а у з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.06.2017р. позивачу стало відомо, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності його матері - ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,3395 га, кадастровий номер НОМЕР_3, було зареєстровано 20.07.2016р. її повіреною особою ОСОБА_4 (на підставі довіреності), тобто вже після смерті довірителя, оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскільки позивач вважає, що вищезазначені дії державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П. порушують та обмежують його право власності він звернувся за захистом цього права в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України з вищезазначеним адміністративним позовом.

З рішення суду першої інстанції у цій справі вбачається, що суд першої інстанції вирішуючи цей спір в межах адміністративного провадження виходив з того, що у позивача фактично відсутній спір про право і позивачем оскаржуються дії державного реєстратора, і відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок щодо правомірності дій державного реєстратора, але колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, при цьому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до правил визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, які визначені ст. 19 КАС України поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

При цьому необхідно враховувати, що суб'єкт владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз наведених вище норм чинного процесуального законодавства дає можливість зробити висновок про те, що застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, є помилковим оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, цивільних або господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин, і у даному випадку визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір, і публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, який у свою чергу стосується саме цих відносин, та публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень, при цьому аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 914/2006/17, натомість спір, що розглядається у цій справі , не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 позивачем не мав публічно-правових відносин, саме з позивачем, і це рішення відповідача, яке оскаржується позивачем стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача, але стало підставою для вчинення відповідачем дії щодо відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно позивачу, що свідчить про те, що у даному випадку існують приватноправові відносини, які вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника, оскільки спір обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, при цьому сам позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права власності на нерухоме майно.

Отже, ухвалюючи рішення у цій справі про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача щодо права на спірну земельну ділянку, яке підлягає державній реєстрації, у порядку спадкування.

Тому, з урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що спір про визнання дій державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 після її смерті та скасування цього запису, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну , що свідчить про цивільно-правовий характер цього спору, який є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства, тому спір у цій справі не є публічно-правовим, а має приватноправовий характер та з огляду на суб'єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою, та скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами, тому під час розгляду такого спору в порядку адміністративного судочинства фактично не виконується основне завдання судочинства, у таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких угод.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду цієї справи фактичні обставини, враховуючи наведені норми чинного процесуального законодавства колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що даний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного процесуального законодавства, що у свою чергу, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення суду першої інстанції від 14.05.2018р. у цій справі скасувати, провадження у справі №808/4136/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова А.П., третя особа - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання протиправними дій, скасування запису щодо реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, роз'яснив при цьому позивачу що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства за правилами встановленими ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,317,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №808/4136/17- скасувати.

Провадження в адміністративній справі №808/4136/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенкова Анатолія Павловича, третя особа - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання протиправними дій, скасування запису щодо реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана - 29.11.2018р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко