Справа № 582/1308/18
Суддя: Жмурченко В. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/18/18
Справа № 582/1308/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченко В.Д.,

за участі секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Роменського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, інспектора роти СРПП №1 Роменського ВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції Зозулі Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, що зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №068581 від 04 жовтня 2018 року, винесену інспектором СРПП №1 Роменського ВП лейтенантом поліції Зозулею Дмитром Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності його, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 122 КУпАП №002313, а провадження по справі просить закрити.

Свої вимоги він мотивує тим, що порушень правил дорожнього руху України він не допускав. Вважає постанову, винесену 04 жовтня 2018 року серії ДП18 №068581 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора Зозулі Д.С. при винесенні постанови були протиправними.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що 04.10.2018 патрульний автомобіль зупинив його автомобіль, коли він знаходився на місці стоянки автомобілів. Інспектор Зозуля Д.С. пояснив причину зупинки тим, що він, нібито, не надав переваги в русі пішоходам, які переходили проїзну частину по регульованому пішохідному переході на дозвільний сигнал світлофора, чим порушив п. 18.2 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, але жодного доказу про скоєння ним правопорушення інспектор не надав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з наведених в позові підстав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти СРПП №1 Роменського ВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції Зозуля Д.С. та представник відповідача Роменського ВП ГУ НП у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позовну заяву або заперечень до суду не подали. Про поважність причин неприбуття не повідомили, тому у суду є підстави здійснювати розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається що, 04 жовтня 2018 року інспектором роти СРПП №1 Роменського ВП лейтенантом поліції Зозулею Дмитром Сергійовичем було винесено постанову серії ДП18 №068581 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, 04 жовтня 2018 року о 09 год. 00 хв. та рухаючись в м. Ромни по вул. Соборній, не надав переваги в русі пішоходам, які переходили проїзну частину по регульованому пішохідному переході на дозвільний сигнал світлофора, чим порушив п. 18.2 ПДР України.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 249, 251, 258 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне равопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності із ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення. Разом з тим, суд вважає, що позивачем обґрунтовано свої доводи з приводу неповного з'ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Оскільки позивач вказує на недопущення ним 04 жовтня 2018 р. порушень Правил дорожнього руху України за ч. 1 ст. 122 КУпАП., а також з матеріалів адміністративної справи, наданих суду вбачається, що вина правопорушника належними та допустимими доказами не підтверджується, у суду є підстави визнати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП від 04 жовтня 2018 року серії ДП 18№068581 незаконною та скасувати її, а провадження закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП. у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП в діях позивача, так як суду не надано доказів скоєння позивачем вказаних в постанові адміністративного правопорушення, а в оскаржуваній постанові не зазначено, на які докази посилається відповідач під час накладення стягнення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 229, 243 -246, 250, 255, 257-263, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Роменського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, інспектора роти СРПП №1 Роменського ВП ГУ НП в Сумській області, лейтенанта поліції Зозулі Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову серії ДП18 №068581 від 04 жовтня 2018 року, винесену інспектором СРПП №1 Роменського ВП лейтенантом поліції Зозулею Дмитром Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 15.12.2017, до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення суду складено 26 листопада 2018 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко