Справа № 1240/2284/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року справа №1240/2284/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Блохіна А.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 1240/2284/18 (суддя в І інстанції -Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Управління) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 03.08.1998. Вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджується, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1). Архівною довідкою від 22.02.2007 № 36358, виданою Галузевим державним архівом МО України підтверджено, що позивач з 04.08.1987 по 28.09.1987 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав дозу опромінення 4,342. У військовому квитку позивача НОМЕР_4 є відмітка, якою підтверджено участь позивача з 04.08.1987 по 28.08.1987 у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30 км. зоні. З 04.08.1987 по 28.09.1987 доза радіоактивного опромінення 4,342 рентген. Крім того, позивач має пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_3 від 01.09.2008). Довідкою б/с до акту огляду МСЕК Серії 2-20 СМ № 084130 позивачу повторно безстроково встановлено 2 групу інвалідності з 30.07.2008 по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Довідкою б/с 6337 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-20 СУ № 028691 позивачу встановлено 80% втрати професійної працездатності.

Згідно відповіді Управління на лист позивача від 26.06.2018 позивачу фактично було відмовлено у перерахунку пенсії з підстав того, що позивач отримує пенсію по матеріалам електронної пенсійної справи, а в управлінні відсутні документи, підтверджуючі участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби, тому відповідач не мав змоги встановити, чи належить позивач до кола осіб, пенсійні виплати яких підлягають перерахунку. З такою бездіяльністю позивач не погодився, у зв'язку із чим просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку позивачу його пенсії за інвалідністю за заявою від 26.06.2018;

- зобов'язати відповідача провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що військовозобов'язані, призвані на військові збори та отримавши інвалідність при виконанні обов'язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, належать до військовослужбовців в розумінні статті 10 Закону № 796-ХІІ.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні, є інвалідом ІІ групи, у зв'язку з захворюванням пов'язаним з виконанням обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.6-10).

Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями та довідками МСЕК (а.с.8- 10).

Архівною довідкою від 22.02.2007 № 36358, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, підтверджено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.08.1987 по 28.09.1987 (а.с.11).

У військовому квитку позивача НОМЕР_4 є відмітка, якою підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 04.08.1987 по 28.09.1987 (а.с.13).

Також з військового квитка вбачається, що позивач проходив дійсну військову (строкову) службу у період з 15.04.1981 по 04.05.1983 (а.с.87-97).

26 червня 2018 року позивачем було надано до відповідача заяву, яка зареєстрована у відповідача 13.07.2018, із проханням провести перерахунок пенсії за інвалідністю у бік збільшення з 01.10.2017, встановивши її розмір у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням змін згідно Постанови КМУ від 15.11.2017 №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисливши з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року з виплатою донарахованих сум (а.с.14, 24).

Листом від 20.07.2018 за вихідним номером №153/Б-14 відповідачем на заяву позивача від 26.06.2018 була надана та відправлена 20.07.2018 простою кореспонденцією відповідь на адресу позивача, що підтверджується копією реєстру відправлених листів від 20.07.2018 (а.с.86).

Згідно відповіді Управління позивачу фактично було відмовлено у перерахунку пенсії з підстав того, що позивач отримує пенсію по матеріалам електронної пенсійної справи, а в управлінні відсутні документи, підтверджуючі участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби, тому відповідач не мав змоги встановити чи належить позивач до кола осіб, пенсійні виплати яких підлягають перерахунку (а.с.25).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що для отримання пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон - № 796-XII) пенсіонер має відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула статусу особи з інвалідністю внаслідок вищевказаної участі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб громадян з приводу призначення (перерахунку) пенсії визначений ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у силу яких рішення у формі протоколу за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження заяви за формою згідно з Порядком №22-1.

Результати розгляду суб'єктом владних повноважень звернення громадянина з питання призначення (перерахунку) пенсії у порядку ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ ані за строком прийняття рішення, ані за процедурою, ані за формою волевиявлення закону не суперечать.

Стаття 59 Закону № 796-ХІІ стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Як вже зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, згідно з військовим квитком НОМЕР_4 позивач з 04.08.1987 по 28.08.1987 брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30 км. зоні.

Згідно з експертним висновком №11199-547 від 04.07.2008 встановлено зв'язок захворювань позивача з виконанням обов'язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС

Відповідно до архівної довідки від 22.02.2007 № 36358, виданою Галузевим державним архівом МО України підтверджено, що позивач з 04.08.1987 по 28.09.1987 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав дозу опромінення 4,342.

З військового квитка також вбачається, що позивач проходив дійсну військову (строкову) службу у період з 15.04.1981 по 04.05.1983.

Виходячи з аналізу вищевказаних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач є інвалідом ІІ групи, отримав інвалідність внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак брав участь у ліквідації відповідних наслідків не під час проходження дійсної строкової служби, відтак, він не має право на перерахунок пенсії. обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону № 796-ХІІ.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Доводи позивача не спростовують того факту, що він приймав участь у ліквідації наслідків ЧАЕС поза межами проходження ним дійсної строкової служби.

Аналогічного висновку про відсутність підстав для задоволення таких позовних вимог дійшов Верховний Суд в ухвалі від 08.05.2018 у справі 820/1148/18 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 73901590).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволені позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року у справі № 1240/2284/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 04 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов