Справа № 1540/4245/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м. ОдесаСправа № 1540/4245/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Пальоної І.М.

представника апелянта - ОСОБА_2 (ордер від 28.11.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Бардакова Євгена Віталійовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_5, Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратору прав на нерухоме майно Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Бардакова Є.В. №41781861 про відмову у скасуванні державної реєстрації запису про право власності за номером 20115275; скасувати (погасити) запис за номером 29115275, вчинений державним реєстратором у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про право власності ОСОБА_5 на об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що стало підставою для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна, загальною площею 654,5 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності 1729770 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 461/1000 частин комплексу будівель та споруд АДРЕСА_1. Разом з цим, 05.06.2009 року між ПП «Оліпм-777» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу незавершеної будівництвом нежитлової будівлі літ «Н» з підвалом літ. «н» за адресою: АДРЕСА_1. Факт укладення вказаного договору та визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва підтверджувався третьою особою судовим рішенням, скасованим в подальшому за апеляційною скаргою позивача. Оскільки на підставі судового рішення, в подальшому скасованого в апеляційному порядку, третій особі вже видано свідоцтво про право власності і проведено його реєстрацію, подальше існування відповідних записів у Реєстрі порушує інтереси та права позивача на вільне володіння майном з огляду на можливість подальшого незаконного відчуження об'єкту нерухомості третім особам.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 171 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення, справу направити на продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

На думку колегії суддів, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

При цьому, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з цим, однією із визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір приватноправового характеру обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового, однак не кожен спір за участю такого суб'єкта є публічно-правовим.

Отже, під час розгляду справи адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору необхідним для врахування є те, що протилежним за змістом є приватноправовий спір.

Так, колегія суддів враховує, що підставою для звернення із цим позовом стала наявність у Державному реєстрі відомостей щодо права власності третьої особи на об'єкт нерухомого майна, правомірність набуття якого підтверджувалась в судовому порядку та оскаржувалась позивачем у цивільній справі №2-4098.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень майна, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняті відповідачем оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації і поставлених перед органом реєстрації питань щодо прав іншої особи.

Отже, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, випливає із приватноправових відносин та обумовлений порушенням або загрозою порушення майнового (немайнового) приватного права та інтересу позивача.

Наявність серед перелічених позовних вимог вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратору про відмову позивачу у скасуванні державної реєстрації запису про право власності на майно за третьою особою не спростовує приватноправовий характер спірних правовідносин.

Спірні правовідносини стосуються безперешкодного права користування та володіння об'єктом нерухомого майна, стосується приватних інтересів і не є публічно-правовими.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи, що даний спір має приватноправовий характер, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі №823/2042/16.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки судом першої інстанції надано вірну правову оцінку спірним правовідносинам, правильно встановлено характер правовідносин та неналежність даного спору до публічно-правового, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі у повній мірі відповідає п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль