Справа № 426/13194/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року справа № 426/13194/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 травня 2018 року (повний текст складено 18 травня 2018 року в м. Сватове) у справі № 426/13194/17 (суддя І інстанції - Половинка В.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу була призначена пенсія за віком, яку йому нараховувало та виплачувало управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська. Станом на час подання цього позову, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа управлінням соціального захисту населення Сєвєродонецькою міської ради (довідка №919055058 від 06.06.2017) Виплата відповідачем управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська позивачу проводилася до липня 2014 року шляхом переказу на його особовий рахунок у відділені банку. Потім без будь - яких причин з липня 2014 року виплата пенсії припинилась, він її не отримує і до сьогодні. Зазначив, що до початку АТО отримував пенсію за місцем його проживання, а саме: в м. Луганськ, але з початком АТО й припиненням здійснення пенсійних виплат на тимчасово непідконтрольній території, виплата пенсії припинилася. Вказує, що його вини у невиплаті пенсії немає, оскільки пенсія є його єдиним джерелом існування, орендувати житло на підконтрольній території він не має можливості, і у зв'язку з чим він і залишився проживати в м. Луганськ та має право на отримання нарахованої суми пенсії, не отриманої з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, він вважає, що відповідач управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська повинен продовжувати виплачувати йому пенсію на його рахунок, незалежно від того де він мешкає. Посилаючись, зокрема на ст.ст. 19, 22, 46, 55, 58, 64 Конституції України, ст.ст.47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просить суд: поновити строк звернення до суду, визнавши причини пропуску строку поважними, визнати дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про припинення виплати позивачу з липня 2014 року пенсії за віком протиправними, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська поновити виплату позивачу пенсії з липня 2014 року шляхом перерахування на його особовий банківський рахунок, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська нарахувати та вплатити позивачу виниклу заборгованість з пенсії за період з липня 2014 року по момент поновлення шляхом перерахування на його особовий банківський рахунок, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська нарахувати та вплатити позивачу три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції на всю суму заборгованості за невиконання зобов'язання з виплати пенсії, перерахувати розмір пенсії, зарахувати до стажу, час навчання в Вищої партійної школі з 01.09.1978 року по 01.08.1980 року.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 14 травня 2018 року у справі № 426/13194/17 позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, визнавши причини пропуску строку поважними. Визнано дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про припинення виплати ОСОБА_1 з липня 2014 року пенсії за віком - протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з липня 2014 року шляхом перерахування на його особовий банківський рахунок. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська нарахувати та вплатити ОСОБА_1 виниклу заборгованість з пенсії за період з липня 2014 року по момент поновлення шляхом перерахування на його особовий банківський рахунок. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська нарахувати та вплатити ОСОБА_1 в межах бюджетних асигнувань компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії та три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції на всю суму заборгованості за невиконання зобов'язання з виплати пенсії. Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не погодилось з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позивач є внутрішньо переміщеною собою, зареєстрований у м. Сєвєродонецьк і його електронна пенсійна справ знаходиться в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганській області. Крім того, всі працівники управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська звільненні, діяльність установою не здійснюється.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, яка перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська, як отримував пенсії за віком.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою. З позовної заяви вбачається, що з липня 2014 року ОСОБА_1 не отримує пенсію за віком від управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська без будь-яких пояснень.

З висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема,:

1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина;

6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки;

12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

У статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 цього Закону зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14 квітня 2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Згідно із Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час антитерористична операція в Україні триває.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Позивач є громадянином України і відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» йому призначена пенсія за віком.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач є внутрішньо переміщеною особою в розумінні ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», оскільки отримав відповідну довідку №919055058 від06.06.2016. Згідно вказаної довідки позивач проживає по АДРЕСА_1.

Національний банк України постановою від 23.07.2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24.07.2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» Національний банк України зобов'язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

За приписами абз. 1 п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок №22-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз. 4 п.1.5 Порядку №22-1).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитись публічним акціонерним товариством «Укрпошта» з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб.

Таким чином, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно з п. 1 Порядку № 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Для отримання довідки повнолітня особа, яка переміщується, звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (п. 2 Порядку № 509).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок № 365).

Відповідно до ч. 1 Порядку №365, він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (ч. 2 Порядку).

Згідно з ч. 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що механізм поновлення пенсійних прав осіб, які проживають на території, непідконтрольній українській владі можливий тільки за умови звернення до любого територіального пенсійного органу з заявою про постановлення на облік і витребування електронної пенсійної справи.

Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Луганська не є ліквідованим, не знаходиться в стані припинення або реорганізації. Діяльність управління не здійснюється у зв'язку з відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для його функціонування. Керівний склад і як такий склад працівників управління - відсутній.

Всі пенсійні справи громадян, що перебувають на обліку у Ленінському районі міста Луганська залишилися на непідконтрольній території, що позбавляє можливість витребування пенсійної справи позивача на паперових носіях.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання пенсійних виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Колегією суддів встановлено, що позивач до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території, підконтрольній українській владі, із заявою про виплату щомісячних пенсійних виплат не зверталася, на облік як внутрішньо переміщена особа не становилась.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Системний аналіз норм права та фактичних обставин свідчить про те, що за таких умов відповідач не міг приймати будь-яких рішень взагалі, як і надавати відповідь позивачеві на його заяву.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право на пенсійне забезпечення здійснюється не тільки шляхом нарахування пенсії, а й фактичним отриманням нарахованих сум, що неможливо без відновлення роботи безпосередньо відповідачем у справі, банківської системи на території населених пунктів, які не контролюються українською владою.

Колегія суддів зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області неодноразово звертала увагу суду першої інстанції на той факт, що ОСОБА_1 звертався за відновленням виплати пенсії до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. На підтвердження цього факту надано витяг з центральної бази даних одержувачів пенсії на ім'я ОСОБА_1 АДРЕСА_1, дата останнього нарахування 04.07.2014 року. Між тим, на зазначену обставу не звернув уваги суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням конкретних обставин даної справи вважає за необхідне звернути увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України містить розділ 1У «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», який регулює питання виконання судового рішення. За умови, що управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська існує тільки де-юре, позивач заяви про відновлення виплати пенсії і витребування його електронної пенсійної справи не подавав, суд не може взяти відповідальність за прийняття позитивного рішення у справі, оскільки воно за вищенаведених обставин є таким, що не може бути виконаним, та не відповідає вищезазначеним приписам закону.

Таким чином, на думку апеляційного суду, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмовлення у задоволенні позову.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.139, ч.5 ст.250, п.3 ч.1 ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.3 ч.1, ч.2, ч.4 ст.317, ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ч.1, ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 травня 2018 року у справі № 426/13194/17 - задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 14 травня 2018 року у справі № 426/13194/17 - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов