Справа № 1240/2202/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року справа №1240/2202/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 р. у справі № 1240/2202/18 (головуючий І інстанції А.Г. Секірська ), якескладено в повному обсязі 06 вересня 2018 року у м.Сєвєродонецьку, за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності щодо виплати компенсації протиправною, зобов'язання виплатити компенсацію втрати частинги доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1(далі-позивач) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі-відповідач, апелянт), у якому просила суд визнати протиправною бездіяльність УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови в обчисленні та виплаті компенсації пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з серпня 2014 року по березень 2018 року ОСОБА_1, зобов'язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159 в період з серпня 2014 року по березень 2018 року ОСОБА_1 та зобов'язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення згідно зі статтею 382 КАС України.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що є тимчасово переміщеною особою, знаходиться на обліку у відповідача як пенсіонер за віком. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 428/10002/17, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018, позовні вимоги про визнання протиправними дій УПФУ в м. Сєвєродонецьку щодо припинення виплати пенсії з моменту припинення - з липня 2014 року задоволено. На електронну пошту відповідача 20.06.2018 позивачем подано скаргу з вимогою у добровільному порядку обчислити та виплатити компенсацію втрати частини доходів з суми пенсії з серпня 2014 року по березень 2018 року, відповідь не надано.

З посиланням на частину другу статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», норми Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, постанову Верховного Суду України від 18.11.2014 № 21-518а14.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, визнав протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з серпня 2014 року по січень 2018 року.

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням термінів її виплати з серпня 2014 року по січень 2018 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - було відмовлено. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Встановлено контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 1240/2202/18 шляхом зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надати до суду звіт про виконання рішення протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суд першої інстанції виходив з того, що статтею 46 Закону № 1058-VI, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.Матеріалами справи підтверджується, що мала місце несвоєчасна сплата управлінням ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з вини останнього пенсії позивачеві у період з серпня 2014 року по 23.02.2018.

Зрішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначає, що 20.11.2017 відповідачем була нарахована та виплачена пенсія позивача за серпень 2014 року, тому що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 виконання рішення було звернуто до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць. 24.01.2018 на виконання судового рішення відповідачем поновлено виплату пенсії позивачу з 01.09.2014, тобто нарахування здійснено у січні 2018 року, тому вимога здійснити виплату компенсації втрати частини грошових доходів по березень 2018 року є необґрунтованою.

З посиланням на норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», норми Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, відповідач вважає, що, оскільки позивач просить стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати з огляду на судове рішення, яким зобов'язано поновити нарахування та виплату пенсії, дана сума заборгованості носить разовий характер, її нарахування щомісячно не проводилось, ця сума була визначена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а. Безпідставним є посилання позивача на висновки Верховного Суду України у постанові від 18.11.2014, оскільки у цій постанові зазначені норми застосовано за інших фактичних обставин, а саме - щодо невиконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач просить задовольнити позовні вимоги з 01.08.2014, але до суду звернулася лише у липні 2018 року, не навівши жодної причини пропуску строку звернення до суду.

Також апелянт зазначив, що відсутня необхідність зобов'язувати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 фактичне місце проживання: 93402, АДРЕСА_2, на підставі заяви від 20.07.2016 перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримує пенсію за віком, що підтверджується копіями паспорту серії НОМЕР_2, виданого 05.09.2012 Ленінським РВ у м. Луганську, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки УПтаСЗНСєвєродонецької міської ради від 19.07.2016 № 919057130, розпорядженням від 18.09.2016 № 83854, заявою ОСОБА_1 від 20.07.2016 та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 (арк. спр. 5-8, 33).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій щодо невиплати пенсії за віком, зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за віком з моменту припинення та зобов'язання подати у встановлений судом строк звіти про виконання судового рішення задоволено частково, визнано протиправними та дискримінаційними дій УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., зобов'язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити нарахування та виплату пенсії за віком з моменту припинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць (арк.спр. 46-47).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 у справі № 428/10002/17 постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.09.2016 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1, зобов'язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2014 (арк.спр. 48-49).

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 у справі № 428/10002/17 набрала законної сили 16.01.2018.

20.11.2017 відповідачем нараховано та виплачено пенсію ОСОБА_1 за серпень 2014 року на виконання постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 в частині звернення її до виконання в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1503,19 грн, що підтверджується протоколом від 20.11.2017 (арк.спр. 39).

24.01.2018 на виконання постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 в частині зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2014 відповідачем нараховано пенсію з 01.09.2014, що підтверджується протоколом від 24.01.2018, всього до виплати - 70891,83 грн (арк.спр. 42).

Згідно із довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 14.08.2018 № 2240 розмір пенсії ОСОБА_1 складає: серпень 2014 року - 1503,18 грн; вересень - жовтень 2014 року - по 1518,36 грн; листопад 2014 року - 1557,27 грн; грудень 2014 року - листопад 2016 року - по 1583,84 грн; грудень 2016 року - квітень 2017 року - по 1616,84 грн; травень 2017 року - вересень 2017 року - по 1681,84 грн; жовтень 2017 року - серпень 2018 року - по 2948,07 грн (арк.спр. 44).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що нараховані суми пенсії було зараховано на рахунок 23.02.2018 (арк.спр. 25-26).

Зазначеними доказами підтверджується, що на виконання постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.11.2017 у справі № 428/10002/17 нараховано та згодом виплачено пенсію без компенсації втрати частини доходів, що фактично визнається відповідачем.

Позивачем надано суду копію скарги ОСОБА_1 від 20.06.2018 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з вимогою у добровільному порядку обчислити та виплатити компенсацію втрати частини доходів з суми пенсії за період з серпня 2014 року по березень включно та роздруківку сторінки електронної пошти «Відправлені» (арк.спр. 9).Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001№ 159 (далі - Порядок № 159).

За приписами частини другої статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону № 2050 визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам

втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050).

Абзацом другим пункту 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття,

щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Статтею 3 Закону № 2050 передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний

місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після

утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не

включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що матеріалами справи підтверджується, що мала місце несвоєчасна сплата управлінням ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з вини останнього пенсії позивачеві у період з серпня 2014 року по 23.02.2018.

З приводу посилань апелянта на аналогічну, на його думку, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а, про те, що, оскільки позивач просить стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати з огляду на судове рішення, яким зобов'язано поновити нарахування та виплату пенсії, дана сума заборгованості носить разовий характер, її нарахування щомісячно не проводилось, ця сума була визначена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, тому компенсація втрати частини пенсії в даному випадку не передбачена, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки пенсійні виплати, які мали нараховуватися та виплачуватися позивачеві з серпня 2014 року по січень 2018 року щомісячно носять постійний, а не разовий характер.

Необхідно зазначити, що Верховним Судом у постанові від 05 жовтня 2018 року у справі № 162/787/16-а у подібних правовідносинах у п.22 зробив висновок, що виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а є помилковим, оскільки в цій постанові правові норми щодо компенсації втрати частини доходів застосовано за інших фактичних обставин, а саме - що строків виплати вперше призначеної пенсії державного службовця, а ОСОБА_1 отримує пенсію з 2004 року.

Крім того суду апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на рішення ЄСПЛ по справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06, від 24.04.2014, який зазначив, що ЄСПЛ висловив таку позицію: «Суд нагадує, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Стек та інші проти Сполученого Королівства» (StecandOthers v. theUnitedKingdom), n. 54, заяви №№ 65731/01 та 65900/01, ЄСПЛ 2005-Х)» (п.36); Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-І) (п.40).

Тобто майнове право ОСОБА_1, передбачене статтею 46 Закону № 1058, підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, а відповідач не довів обґрунтованості та законності втручання в право позивача на володіння таким майном шляхом ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною сплату з вини органу ПФУ належної позивачу пенсії.

У відповідності до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з серпня 2014 року по січень 2018 року та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159 в період з серпня 2014 року по січень 2018 року ОСОБА_1

З приводу посилань апелянта на те, що позивачем порушено строки звернення до суду з даним позовом, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалося вище, з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що нараховані суми пенсії було зараховано на рахунок 23.02.2018 (арк.спр. 25-26).

До суду позов надійшов 25.07.2018, тобто позивачем дотримано строк звернення до суду з даним позовом, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Щодо доводів апелянта стосовно зобов'язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

На підставі викладеного суд з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених КАС України, вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який встановив порушення відповідачем вимог ст.19 Конституції України, ст.2 Закону № 2050-ІІІ та Порядку компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 р. у справі № 1240/2202/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 р. у справі № 1240/2202/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 04 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

А.А.Блохін