Справа № 806/1585/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1585/18

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

30 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (судове рішення ухвалене 30 травня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 30 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.12.2017,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 (форма С) Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

В обґрунтування позову зазначає, що висновки податкового органу є протиправними та безпідставними, так як під час перевірки посадовим особам контролюючому органу надавалась Книга обліку розрахункових операцій на РРО № р/1, в якій зафіксовано повне оприбуткування готівки в касі за кожен день, також додала, що ДФС України порушило строк розгляду скарги позивача.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 1796,43 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28.11.2017 Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт № 06/30/22 (а.с. 10), яким встановлено порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 зі змінами та доповненнями, а також порушення вимог п.2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 зі змінами та доповненнями.

28.11.2017 позивач надала письмові пояснення до акту перевірки (а.с. 35), в яких зазначила, що не здійснювала записи до книги обліку доходів № 96 від 05.07.2017 в період з 01.06.2017 по 28.11.2017, оскільки не знала, що її потрібно заповнювати.

На підставі акту перевірки 06.12.2017 контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення - рішення № та № (а.с. 14), яким за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі до позивача застосовані штрафні санкції на суму 179 643,50 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач подала скаргу від 14.12.2017 до ДФС України (а.с. 11), яка була отримана останньою 15.01.2018 (а.с. 46).

01.02.2018 ДФС України прийнято рішення № 1455/т/99-99-11-03-01-25 (а.с. 45), яким продовжено строк розгляду скарги до 15.03.2018 (включно).

За результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_2, ДФС України прийняло рішення від 06.03.2018 № 3254/г/99-99-11-03-01-25 (а.с. 27-28), про залишення скарги від 14.12.2017 без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 протиправним, позивач оскаржила його в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримано порядок ведення касових операцій, передбачений Положенням № 637, оскільки сума виручки відображена у податковому обліку позивача, так як проведення зазначеної суми через РРО, зазначення її в фіскальній пам'яті РРО, відображення на роздрукованих та збережених фіскальних звітах, робить неможливим ухилення позивача від сплати податків, а тому податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (далі Положення № 637).

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 Положення № 637 оприбуткування готівки визначено як проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Аналізуючи наведені норми матеріального права, колегія суддів зазначає, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій шляхом заповнення всіх обов'язкових до заповнення граф. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно з абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Виходячи з того, під «оприбуткуванням готівки» в касі підприємства у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то не здійснення відповідних записів у книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, є неоприбуткуванням готівки в касі.

Зазначена правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 820/1580/16. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, який неодноразово висловився з цього питання, зокрема в постановах від 02.04.2013 у справі № 21-76а13, від 12.11.2013 у справі № 21-370а13, від 01.04.2014 у справі № 21-54а14 та від 04.11.2015 у справі № 21-3680а15 тощо.

Колегія суддів зазначає, що причиною прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 06.12.2017 слугувало не здійснення позивачем записів до книги обліку доходів № 96 від 05.07.2017 в період з 01.06.2017 по 28.11.2017.

При дослідженні в суді першої інстанції наданої позивачем Книги обліку розрахункових операцій №Р/1, яка зареєстрована Романівським відділенням Новоград-Волинської ОДПІ 28.04.2017, судом встановлено наявність сум розрахунків у розділі 2 за період із 01.06.2017 по 27.11.2017.

Крім того, з Книги обліку розрахункових операцій № Р/1 вбачається надходження за спірний період грошових коштів у сумі 35 928,70 грн. на підставі фіскальних звітних чеків РРО № 0001-№0180. Денні Z-звіти за період із 01.06.2017 по 27.11.2017 надруковані РРО вчасно, в них оприбутковані грошові кошти у розмірі 35 928,70 грн. Фіскальні чеки ( Z- звіт денний) підклеєні у КОРО у Розділі 1 "Фіскальні звітні чеки".

Також, судом досліджено надану позивачем до суду Книгу обліку доходів № 96 та встановлено наявність у ній записів з 01.06.2017 по 06.05.2018. При цьому, учасниками справи в судовому засіданні не заперечувалось, що під час перевірки у Книзі обліку доходів № 96 були відсутні записи за даний період.

Колегія суддів погоджується із тим, що нездійснення запису позивачем в Книзі обліку доходів при фактичному оприбуткуванні зазначеної суми шляхом проведення готівки через РРО, не можна кваліфікувати як не оприбуткування готівки в касу.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що об'єктивною стороною такого порушення, як не оприбуткування готівки є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Наявність модему в РРО дає можливість в електронному вигляді отримувати податковим органом інформації про всі готівкові кошти, які надходять до каси позивача в момент роздрукування Z звіту, що унеможливлює приховування отриманої виручки та звільнення оприбуткованих сум від оподаткування.

Положеннями п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 передбачена відповідальність суб'єктів господарювання саме за не оприбуткування (неповне та/або) несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, а тому застосування штрафних санкцій на підставі цих положень є необґрунтованим та безпідставним.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем дотримано порядок ведення касових операцій, передбачений Положенням № 637, оскільки сума виручки відображена у податковому обліку позивача, так як проведення зазначеної суми через РРО, зазначення її в фіскальній пам'яті РРО, відображення на роздрукованих та збережених фіскальних звітах, відображення у Книзі обліку розрахункових операцій, робить неможливим ухилення позивача від сплати податків, а тому податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 грудня 2018 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.