Справа № 826/11715/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/11715/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Українська гірничо-металургійна компанія» (далі - позивач, ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія») з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.07.2014 №, №, №, №, №, податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № в частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу щодо порушень ним вимог податкового законодавства, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам, а тому є підстави для визнання протиправними та скасування таких рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014, адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.11.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.07.2014 № з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 залишено без змін.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Вищий адміністративний суд України зазначив, що для правильного вирішення даного спору в частині правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.07.2014 № необхідно врахувати висновки викладені в ухвалі суду касаційної інстанції від 03.11.2015, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку.

Зокрема, необхідно звернути увагу на те, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2015 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду у вказаній частині позовних вимог.

Представником позивача подано письмові пояснення, в яких зазначив, що вважає висновки податкового органу про порушення підприємством пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № в частині нарахування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки є протиправним.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та вважає, що висновки акту перевірки відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення слугував відображений в акті перевірки висновок про те, що в порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні позивачем несвоєчасно оприбутковано виручку у повній сумі в день її надходження на підставі фіскального звітного чеку, а відповідно застосування штрафних санкцій є правомірним, з огляду на що позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії) за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Слід зазначити, що з 15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції, визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 18.06.2014 № 623/28-104-25412086.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог, зокрема, статей 54, 139, 140, 159, 160, 163, 164, 167, 168, 171, 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого: занижено податок на прибуток на 1 203 508,00 грн. та на 735 952,00 грн.; не сплачено податок з доходів нерезидента у загальній сумі 102 070,39 грн.; занижено податок на доходи фізичних осіб на 34 220,95 грн.

Також в акті перевірки зафіксовано про порушення позивачем пункту 2.6 Глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 (далі по тексту - Положення №637), а саме встановлено факти неповного та несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 54 381,14 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, у тому числі податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 271 973,30 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження, прийняті, на підставі висновків акта перевірки від 18.06.2014 № 623/28-104-25412086, податкові повідомлення рішення, у тому числі податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 №, залишені без змін згідно рішення Державної фіскальної служби України від 30.07.2014 №594/6/99-99-10-01-15.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, тому вищевказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято податкове повідомлення - рішення від 07.07.2014 № щодо порушення п. 2.6, п. 2.11 Положення №637, яке призвело до несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів та проведення готівкових розрахунків без видачі платіжного документа.

Відповідач в акті перевірки посилається на те, що готівкові кошти, які надійшли 08.09.2011 в сумі 14 136,15 грн. на підставі фіскального чеку №602 від 08.09.2011, а також готівкові кошти, що надійшли 07.02.2012 в сумі 4 317,30 грн. на підставі фіскального чеку №707 від 07.02.2012 не обліковані в книзі обліку розрахункових операцій №р/2. Отже, відповідачем встановлено неоприбуткування готівкових коштів в сумі 4 317,30 грн. та 14 136,15 грн. у книзі ОРО.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на протязі робочого дня 08.09.2011 за операціями по проведеним готівковим розрахункам із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій до каси підприємства надійшли готівкові кошти у сумі 14 136,15 грн. відповідно до фіскального звітного чеку №602 від 08.09.2011. Вказаний фіскальний чек підклеєний позивачем на відповідній сторінці книги ОРО №р/2, а сума готівкової виручки оприбуткована в касовій книзі за 08.09.2011 на підставі прибуткового касового ордеру №153 від 08.09.2011 згідно чеку №602 від 08.09.2011.

Також, на протязі робочого дня 07.02.2012 за усіма операціями про проведеним готівковим розрахункам із застосування реєстраторів розрахункових операцій створений був фіскальний звітний чек №707 від 07.02.2012 на суму 4 317,30 грн. Вказаний фіскальний чек підклеєний позивачем на відповідній сторінці книги ОРО №р/2, а сума готівкової виручки оприбуткована в касовій книзі за 07.02.2012 на підставі прибуткового касового ордеру №20 від 07.02.2012 згідно чеку №707 від 07.02.2012.

Крім того, як пояснив представник позивача, в подальшому зазначені суми готівки були внесені на розрахунковий рахунок ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» відповідно до видаткових касових ордерів.

Таким чином, відображення надходження готівкових коштів по розрахунковим операціям за 07.02.2012 та 08.09.2011 відповідно до фіскальних звітних чеків

Також, 28.10.2013 працівниками ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» у розділ 2 (Облік руху готівки та сум розрахунків) книги обліку розрахункових операцій внесено запис про надходження готівкових коштів у загальній сумі 35 927,69 грн.

Зазначена виручка була оприбуткована відповідно до прибуткового касового ордера № 210 від 28.10.2013, відображена у касовій книзі за 28.10.2013 та внесена на поточний рахунок ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» відповідно до видаткового касового ордера від 28.10.2013.

Водночас, як встановлено перевіркою та підтверджено матеріалами справи, фіскальний звітний чек (Z-звіт) позивачем не було роздруковано 28.10.2014.

З копії службового чеку від 28.10.2013 та Z-звіту вбачається, що перша розрахункова операція проведена 28.10.2013 о 16 год. 21 хв., а роздруківку фіскального звіту здійснено 29.10.2013 о 07 год. 55 хв.

Спірні правовідносини врегульовано, зокрема, нормами Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 9 статті 3 вказаного Закону визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Пунктом 2.6 Положення № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР та пункту 2.6 Положення № 637 до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Верховного суду України від 13 березня 2014 року у справі № 21-5а14, від 14 червня 2016 року у справі №0870/11140/12 та в ухвалі від 30 квітня 2015 року у справі № 21-911а15.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в КОРО в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти, але не пізніше 24 години.

За результатами перевірки ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкової виручки в книгах обліку розрахункових операцій в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» в повній сумі їх фактичних надходження на підставі фіскальних звітних чеків (Z-звітів). Зокрема, готівкова виручка за 28.10.2013 в сумі 35 927,69 грн. оприбуткована в КОРО на підставі фіскального звіту, роздрукованого лише 29.10.2013 о 07 год. 55 хв.

Отже, оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження висновки акту перевірки про те, що позивачем сума у розмірі 43 189,57 грн. не була оприбуткована своєчасно у день одержання готівкових коштів, як того вимагає пункт 2.6 Положення № 637.

З огляду на що, порушення ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні є доведеним.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, позивачем не надано суду доказів або фактів які б підтвердили його невинуватість в неоприбуткуванні (не своєчасному оприбуткуванні) готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги у вказаній частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» (01013, м. Київ, вул. Баренбойма, 1, ідентифікаційний код 25412086) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.07.2014 № в частині нарахування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур