Справа № 2040/7566/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 р. Справа № 2040/7566/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Ахвердян Р.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бортнік Н.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144, ) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача, ОСОБА_3 (надалі за текстом - ОСОБА_3, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (надалі за текстом - УПСЗН адміністрації Московського району ХМР, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144 ) від 06.06.2018 року № 46 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.12.2014 року та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно позивача - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1);

- зобов'язати відповідача, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144) поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно позивача - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1) з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тобто з 17 грудня 2014 року;

Також, позивач просив суд, зобов'язати відповідача, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144) у встановлений судом строк надати Харківському окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення в частині поновлення в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запису відносно позивача - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1) з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тобто з 17 грудня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач є громадянином України та пенсіонером. Позивач був вимушений покинути місце свого проживання через проведення бойових дій та антитерористичної операції і переїхати до Московського району м. Харкова, де став на облік та отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На даний час позивач перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, проте з 01.05.2018 року управлінням припинено виплату пенсії у зв'язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи. Як стало відомо позивачу з листа від 13.06.2018 року за № 12510/30-02-01 управлінням Пенсійного фонду України, що відповідно протоколу № 83 від 06.06.2018 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплати внутрішньо переміщеним особам, довідку позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.12.2014 року скасовано, а отже виплата пенсії тимчасово припиняється. В подальшому у відповідь на адвокатській запит від 10.07.2018 року за № 10/07-7 відносно надання копії наказу начальника УПСЗН адміністрації Московського району ХМР від 06.06.2018 року за № 46 на підставі якого було скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.12.2014 року відповідач листом від 17.07.2018 року за № 03-8099 повідомив позивача, що за інформацією систем "Аркан", яка надійшла з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова 31.05.2018 року ОСОБА_3, відсутня за фактичним місцем проживання/перебування понад 60 днів, та на виконання п. 9, 12 Порядку робоча група щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова на своєму засідання 06.06.2018 року протоколом № 50 погодилась з тим, що видана довідка ОСОБА_3, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підлягає скасуванню.

На думку позивача, скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, виданої на ім'я позивача, є протиправними такими, що порушують конституційні права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовчому засіданні.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради у наданому до суду відзиві на позов (05.10.2018 року за вх.№01.26/51793), проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем було отримано лист від Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з переліком осіб, які відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан", понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України. Вказані обставини послугували підставою для протоколу № 50 засідання робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова від 06.06.2018, яким погоджено, що довідки підлягають скасуванню відповідно до п. 2 абз. 2, п. 4, п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365. В подальшому, наказом начальника управління № 46 від 06.06.2018 "Про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи" довідка ОСОБА_3 була скасована. Крім того, як вказано представником відповідача на час звернення до суду додатковій перевірці підлягали внутрішньо переміщені особи, які пройшли фізичну ідентифікацію в ПАТ "Державний ощадний банк України", а оскільки відповідно до інформації, наданої ДП Інформаційно-обчислюваний центр Міністерства соціальної політики, відсутні дані щодо проходження позивачем фізичної ідентифікації в ПАТ "Державний ощадний банк України", додаткова перевірка фактичного місця проживання відповідачем не проводилася. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на зміст обґрунтування позову.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позов повністю, просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, ОСОБА_3, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії НОМЕР_3.

Позивач є пенсіонером за віком, про що свідчить копія її пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4.

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 17.12.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі електронної пенсійної справи.

Як зазначено, у позові з травня 2018 року управлінням призупинено нарахування та виплату пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі інформації управління праці та соціального захисту населення.

На адвокатський запит представника позивача відповідач листом від 17.07.2018 року №03-8099 повідомило, що за інформацією системи "Аркан", яка надійшла з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 31.05.2018 року згідно якого встановлено, що ОСОБА_3, була відсутня за фактичним місцем проживання/перебування понад 60 днів, у зв'язку з чим на виконання п. 9, 12 Порядку робоча група щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова на своєму засіданні 06.06.2018 року протоколом № 50 погодилась з тим, що довідка ОСОБА_3, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підлягає скасуванню. Також зазначив, що управління не є розпорядником інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан" та у своїй роботі користується лише інформацією, яка надійшла з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.

Крім того, зазначив, що згідно з п. 9 Порядку питання щодо скасування довідок внутрішньо перемішеної особи приймається органом соціального захисту, а тому наказом начальника управління від 06.06.2018 року за № 46 довідка ОСОБА_3, була скасована.

Отже, як встановлено судовим розглядом справи та зі змісту позову разом з наявними в матеріалах справи доказів вбачається, що наказом начальника управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 р. № 46 на підставі пп. 5, п.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" скасовано довідку ОСОБА_3, яка не підтвердила місце фактичного проживання (згідно інформації системи "Аркан").

При цьому, як вбачається із наданого представником відповідача управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради відзиву на позов та доданих до нього документів підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від № від 17.12.2014, виданої на ім'я ОСОБА_3, послугували обставини перебування останньої понад 60 днів на непідконтрольній території України.

Позивач, не погодившись з зазначеним, через свого представника звернувся до суду за захистом своїх прав у судовому порядку.

Отже, беручи до уваги наведені обставини, надаючи правову оцінку цим правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд вважає, що для вирішення спору необхідно з'ясувати відповідність оскаржуваних дій відповідача ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII (надалі за текстом - Закон N 1706-VII).

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Суд зауважує, така підстава для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, як не підтвердження місця фактичного проживання, не передбачена Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Як передбачено положеннями п. 3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо перемішеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Відповідно положень п.6 Порядку № 365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Водночас, суд зазначає, що Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради не надано належних доказів, які б свідчили про відсутність під час перевірки позивача за місцем проживання, а саме за АДРЕСА_1.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено судом під час розгляду справи, зі змісту наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 р. №46 про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.12.2014 р. №, виданої на ім'я ОСОБА_3, вбачається, що довідку скасовано на підставі пп.5, п.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

При цьому, зі змісту норми пп. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" вбачається, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

Однак суд зазначає, що до суду не надано доказів подання позивачем завідомо недостовірних відомостей, а судом в ході розгляду справи їх наявність не виявлена.

Також, суд зазначає, що до суду не надано належних доказів повернення позивача до покинутого місця постійного проживання, а надані до суду представником відповідача Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради копії листа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 30.05.2018 року №11587/30-б/н, відповідно до якого направлено перелік осіб, які відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан", понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України, а також копія листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.10.2018 року № 184/С-15683 щодо наявної інформації у базі даних про перетин державного кордону України, не можуть вважатися судом належною інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, оскільки не містить в собі жодних конкретних даних.

Більш того, згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №428/6624/17 (адміністративне провадження № К/9901/3256/17), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що оскаржуваний у даній справі позивачем наказ є необґрунтованим та порушує права позивача, а, відтак, підлягає скасуванню та як внаслідок є всі підстави щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144) поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1) з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з 17 грудня 2014 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог

Відносно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144 ) від 06.06.2018 року № 46 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.12.2014 року та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1).

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (; адреса: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144) поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2; адреса проживання: АДРЕСА_1) з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з 17 грудня 2014 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) сплачену суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2018 року

Суддя Ю.О. Супрун