Справа № 821/891/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/891/18

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Биховець А.В.,

за участю представника апелянта Сергет Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 травня 2018 року дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії ГУ ДФС у Херсонській області щодо нарахування ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" пені у розмірі 79 422,84 грн. та зобов'язати ГУ ДФС в Херсонській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податку шляхом виключення з інтегрованої картки платника податку за кодом бюджетної класифікації 14060100 "податок на додану вартість" ДП "Херсонський облавтодор " ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" () суму пені у розмірі 79 422,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій ГУ ДФС в Херсонській області щодо нарахування пені у сумі 79 422,84 грн., оскільки затримка сплати грошового зобов'язання виникла не з вини ДП "Херсонський облавтодор", а через не виконання ГУ ДФС в Херсонській області судових рішень по наданню ДП "Херсонський облавтодор" розстрочки у сплаті самостійно узгодженого зобов'язання за податковою декларацією з ПДВ за вересень 2016 р. від 20.10.2016 р. в сумі 5 496 095,00 грн.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що пеня у розмірі 79 422,84 грн. нарахована за затримку узгодженого грошового зобов'язання, здійснена правомірно та не підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що прострочення сплати грошового зобов'язання сталося через протиправні дії податкового органу, а тому не можна застосовувати пеню, як вид фінансової відповідальності, до платника податків за порушення, яке сталося не з його вини.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

20.10.2016 року ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України" подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року (вх. № ), якою позивач задекларував суму грошового зобов'язання, яка підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 5 496 095 грн.

27.10.2016 року позивач звернувся до Херсонської ОДПІ та ГУ ДФС в Херсонській області з заявами № 08-24/905 та 3 08-24/907, в яких просив про розстрочення сплати грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 5 496 095 грн., терміном на три місяці рівними частинами з листопада 2016 року по січень 2017 року по 1 823 032,00 грн. щомісяця.

25.11.2016 року листом за № 8009/9/21-03-17-02-09 ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області відмовила позивачу у наданні такого розстрочення, що було предметом судового оскарження у справі № 821/1798/16, за результатами якого постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 року, зобов'язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області повторно розглянути заяву ДП "Херсонський облавтодор " від 27.10.2016 року про розстрочення грошового зобов'язання в сумі 5 496 095 грн.

Листом від 16.02.2017 року № 432/10/21-22-17-13 ГУ ДФС в Херсонській області повторно відмовило ДП "Херсонський облавтодор" у задоволенні заяви про розстрочення сплати грошового зобов'язання в сумі 5 496 095 грн., що було предметом судового оскарження у справі № 821/368/17, за результатами якого постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 року визнано протиправною відмову ГУ ДФС в Херсонській області, у наданні ДП " Херсонський облавтодор " розстрочення грошового зобов'язання в сумі 5 496 095 грн., оформлену листом від 16.02.2017 року № 432/10/21-22-17-13.

20.02.2018 року позивач звернувся до ГУ ДФС в Херсонській області з листом № 08-24/143, яким просив виключити з обліку в інтегрованій картці платника податків неправомірно нараховану пеню в сумі 79 422,84 грн., оскільки 14.07.2017 року з інтегрованої картки платника було виключено з обліку штрафну санкцію в розмірі 1 515 749, 97 грн. згідно ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року по справі № 821/954/17, проте нарахована пеня залишилась в інтегрованій картці (а.с.138).

Листом від 16.03.2018 року №3211/10/21-22-12-01-08 ГУ ДФС в Херсонській області повідомило ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про те, що пеня нарахована правомірно та скасуванню не підлягає. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свій податковий обов'язок щодо повної сплати самостійно задекларованого податкового зобов'язання в сумі 5 496 095 грн. за податковою декларацією з ПДВ від 20.10.2016 р. лише у квітні 2017 року, тобто з простроченням строку сплати поза межами 90 днів, за що відповідачем правомірно нарахована пеня. Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп.14.1.162. п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з пп.1291.1.1, пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) та при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З матеріалів справи вбачається, що сума самостійно задекларованого ДП "Херсонський облавтодор" грошового зобов'язання у розмірі 5 496 095, 00 грн. за податковою декларацією з ПДВ за вересень 2016 року, сплачена позивачем протягом лютого - квітня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 127 від 15.02.2017 р. на суму 1 195 425,00 грн., платіжним дорученням № 217 від 30.03.2017 р. на суму 2 150 335,00 грн., платіжним дорученням № 305 від 06.04.2017 р. на суму 2 150 335,00 грн. (а.с.146-148).

Тобто позивач виконав свій податковий обов'язок щодо повної сплати самостійно задекларованого податкового зобов'язання в сумі 5 496 095 грн. за податковою декларацією з ПДВ від 20.10.2018 року лише у квітні 2017 року.

Доводи апелянта щодо відсутності вини підприємства у несвоєчасному погашенні узгодженого грошового зобов'язання зводяться до невиконання податковим органом судових рішень по адміністративним справам № 821/1798/16 та № 821/368/17 про визнання протиправними відмови у наданні ДП "Херсонський облавтодор" розстрочки грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 5 496 095, 00 грн.

Судова колегія наголошує, що наявність у контролюючого органу права на прийняття рішення про надання платнику податків розстрочки або відстрочки грошового зобов'язання або податкового боргу не зобов'язує його надати таке розстрочення або відстрочення платежу.

Відповідно до ст.100 ПК України рішення контролюючого органу про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки приймається у визначеному порядку з урахуванням дотримання певних умов та обставин.

Вищенаведені судові рішення в адміністративних справах лише підтверджують той факт, що відмова, в т.ч. повторна, у наданні розстрочки платежу зроблена податковим органом без врахування всіх обставин справи, але не визначають обов'язку для ДФС у прийнятті рішення щодо надання ДП "Херсонський облавтодор" розстрочки сплати грошового зобов'язання з ПДВ.

За відсутністю у позивача поважних причин для затримки погашених задекларованих грошових зобов'язань, заперечень щодо розрахунку суми пені, судова колегія вважає вірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 25 травня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 03 грудня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко