Справа № 810/264/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/264/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Сільпо-Фуд" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.07.2017 №UA125220/2017/010041/2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Сільпо-Фуд" зареєстровано в якості юридичної особи 05.08.2016 за адресою: 02090, м. Київ, Дніпровський район, вул. Бутлерова, буд. 1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.11.2016 між позивачем та AIMON GROUP LIMITED, Китай (постачальник), було укладено контракт купівлі-продажу товарів №1500 (далі - контракт № 1500).

Відповідно до п. 1.1 даного контракту, на умовах визначених цим Контрактом, постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупця продукцію, в асортименті, кількості та за ціною, що визначені в виставлених постачальником інвойсах, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити поставлений товар.

07.07.2017 позивачем подано до митного оформлення електронну митну декларацію (далі-ЕМД) на товари:

«№1 Посуд столовий/кухонний, з кам'яної кераміки, що містить на своїй поверхні глазурування/покриття: -арт.701413 Тарілка обідня 25,6 см. - 1350 шт.; -арт.701417 Тарілка обідня 25,6 см. - 1746 см.; -арт.668008 Тарілка 21,2 см. - 960 шт.; -арт.668009 Миска 14,8 см - 960 шт.; -арт.668010 Миска 19,8 см. - 360 шт.; -арт.668011 Чашка 360 мл. - 1440 шт.; -арт.668012 Тарілка обідня 27,2 см. - 480 шт.; -арт.668013 Тарілка 21,2 см. - 480 шт.; -арт.668014 Миска 14,8 см. - 480 шт.; -арт.668015 Миска 19,8 см. - 1680 шт.; - арт.668016 Чашка 360 мл. - 1440 шт.; -арт.668019 Миска 14,8 см. - 960 шт.; -арт.668020 Миска 19,8 см. - 960 шт.; -арт.668021 Чашка 360 мл. - 1440 шт.;-арт.668023 Тарілка 21,2 см. - 480 шт.; -арт.668025 Миска 19,8 см. - 960 шт.; -арт.701429 Чашка 8,5x9 см. - 4068 шт. Виробник: ХЖС (ШЕньчжень) Ко.,Лімітед. Країна виробництва: CN. Зазначеній ЕМД було присвоєно №UA125220/2017/706271;

№2 Посуд столовий глазурований, виготовлений з кераміки, показники матеріалу кераміки характерні для фаянсу/тонкої кераміки: -арт.701410 Тарілка 18,9 см. - 2376 шт.; - арт.701421 Тарілка обідня 25,6 см. - 288 шт.; -арт.701422 Тарілка 20 см. - 144 шт.; - арт.701423 Супниця 20,7 см. - 324 шт.; -арт.701424 Кружка 480 мл. - 324 шт.; -арт.701425 Тарілка обідня 25,6 см. - 288 шт.; -арт.701426 Тарілка 20 см. - 612 шт.; -арт.701427 Супниця 20,7 см. - 756 шт.; -арт.701428 Кружка 480 мл. - 288 шт.; -арт.701430 Миска 17x4 см. - 6120 шт.; -арт. 701431 Миска 13,8x3,7 см. -4752 шт.; -арт.701432 Чашка 8,3x10,5 см. 6048 шт. Виробник: ХЖС (ШЕньчжень) Ко.,Лімітед. Країна виробництва: CN. Зазначеній ЕМД було присвоєно №UA 125220/2017/706271;

№3 Посуд столовий глазурований, виготовлений з кераміки, показники матеріалу кераміки не характерні для фарфору, грубої, кам'яної, фаянку/тонкої кераміки: - арт.701411 Миска 14,6 см. - 1548 шт.; -арт.701412 Кружка 400 мл. - 360 шт.; -арт.701414 Тарілка 18,9 см. - 1656 шт.; -арт.701415 Миска 14,6 см. - 1800 шт.; -арт.701416 Кружка 400мл. - 1800 шт.; -арт.701418 Тарілка 18,9 см. - 360 шт.; -арт.701419 Миска 14,6 см. - 2196 шт.; -арт.701420 Кружка 400мл. - 1080 шт. Виробник: ХЖС (ШЕньчжень) Ко.,Лімітед. Країна виробництва: CN. Зазначеній ЕМД було присвоєно №UA125220/2017/706271.»

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

До митної декларації 07.07.2017 №UA 125220/2017/706271 позивач подав такі документи: пакувальний лист (0271); інвойс (0380); коносамент (0705); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (0730); декларація про походження товару (0861); висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи (1505); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (1701); бухгалтерський документ, що підтверджує вартість транспортування (3007); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (3016); некласифікований документ, що підтверджує заявлену митну вартість (прайс-лист) (3022); страховий поліс (3530); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (4100); договір страхування (4200); договір про перевезення (4301); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідєміологічцого,- кднтр товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); лист про помилку (9000); лист (9000); прайс лист (9000); комерційна пропозиція (9000); акт про взяття проб (зразків) товарів (9107).

07.07.2017 відповідач направив електронні повідомлення про необхідність подачі додаткових документів, а саме: оригінал зовнішньоекономічного договору (контракту) або документу, який його замінює та додатки (специфікації) до нього; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями.

Відповідно до листа вих. № 952 позивач надав такі документи: прайс-лист б/н від 30.03.2017; комерційну пропозицію № 31/03/2017 від 31.03.2017; висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями № Ц-604 від 17.07.2017. оригінал контакту №1500 від 17.11.2016. інвойс №FZAMC 17022А від 31.03.2017.

Крім того, в даному листі, позивач зазначає, що інші документи на даний момент не має можливості надати.

Митний орган прийняв рішення №UА125220/2017/010041/2 від 18.07.2017 (поставка 1500_97-2) про коригування митної вартості товару, яким митна вартість товару була збільшена і відповідно збільшений розмір переплаченого мита та ПДВ на загальну суму 154977,17 грн.

Таким чином, митна вартість товарів була збільшена і відповідно збільшений розмір переплаченого мита та ПДВ на загальну суму 154 977,17грн.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 263 МК України, позивач, з урахуванням коригувань, подав нову митну декларацію від 30.03.2017 №UA 125220/2017/702908.

Відповідач прийняв рішення про випуск товару під фінансову гарантію.

Після винесення оскаржуваного рішень позивач звернувся до Митного органу із заявами про скасування рішень про коригування митної вартості товару, до яких були додані додаткові документи, що підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару: Заява від 04.10.2017 № УРБ 10/14-3982; Разом із Заявою від 04.10.2017 № УРБ 10/14-3982 подані додаткові документи: копія п/д №2125 від 21.08.2017 (оплата товару) копія інвойсу №FZAMC 17043 від (даний інвойс не стосується даної поставки, але вказаний в платіжному дорученні); копія п/д №3869287 від 10.05.2017 (оплата перевезення); копія акт виконаних робіт по договору перевезення № UAIM0286033 від 03.05.2017; копія рахунку морського перевізника № UAIM0286033 від 03.05.2017.

Відповідач прийняв рішення №8347/4/10-70-64-47 від 19.10.17 про відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товару.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача щодо коригування митної вартості від 18.07.2017 № UA125220/2017/010041/2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач не обґрунтував та не довів неможливості визначення митної вартості за ціною контракту та неможливості її визначення за жодним методом, що передує резервному.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписи ч. 1 ст. 52 МК України визначають, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Приписи ч. 1 ст. 53 МК України визначають, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій та шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Надаючи оцінку висновкам Київської митниці про неможливість підтвердження митної вартості товару, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у графі 33 рішення про коригування митної вартості товару вказано, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки:

- згідно розділу 5 «Порядок поставки товару» (п. 5.4.4.) зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 17.11.2016 року №1500 постачальник разом із товаром має передати покупцю визначений пакет документів, серед яких є Сертифікат про походження форми EUR-1 (який подається до митного оформлення тільки з товарами виробленими в країнах Європейського Союзу), а також в розділі 7 «Маркування» (п. 7.2.) завбачено, що товари мають відповідати стандартам та нормам Європейського Союзу для таких товарів. Англійська версія контракту відповідає українській;

- у розділі 11 «Інші умови» (п. 11.14.) відсутні зразки факсимільних підписів представників як покупця, так і продавця. Договір укладено з AIMON GROUP LIMITED, 6/F KAM SANG BUILDING, 257 DES VOEUX ROAD, CENTRAL, SHEUNG WAN, HONG KONG, P.R. CHINA (Китай), тому вищевказані пункти в договорі не можуть бути присутні. Відбитки печаток продавця та покупця знаходяться на окремому листку, що не виключає можливість змінювати загалом весь текст контракту;

- прайс-лист, який був наданий додатково, складений AIMON GROUP LIMITED, а виробником товарів є «Spring International Trading Co., Limited», згідно графи 31 митної декларації це не відповідає вимогам ч. 2 ст. 53 МК України;

- при складанні експертного висновку від 17.07.2017 року №Ц-604, згідно п. 6 використовувались документи, що мають розбіжності, а у п. 9 зазначено, що контрактну вартість товару підтверджено з урахуванням цінової пропозиції виробника. Проте, слід зазначити, що комерційна (цінова) від 31.03.2017 року №31/03/17 пропозиція надана іноземним контрактотримачем AIMON GROUP LIMITED, який в свою чергу не є виробником товару;

- у встановлений МК України додаткові документи надані не у повному обсязі.

Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору, та відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних за характеристиками товарів, вироблених в тій же країні, що і спірний товар (ст. 61 МК України). При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не було надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2в та 2г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому за умовами ст. ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митному органі така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не було надано, а тому даний метод теж неможливо застосувати. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу - резервного. Однак, декларантом під час проведення з ним консультацій, додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано.

Надаючи оцінку твердженням Київської митниці щодо відсутності можливості обрахувати митну вартість товару за першим методом у зв'язку з відсутністю деяких документів та пов'язаності осіб, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Твердження відповідача про те, що у Контракті, на підставі якого позивачем імпортувався товар, вказано сертифікат про походження форми EUR-1, що застосовується лише для товарів країн ЄС, а не Китаю, що стало однією з підстав для коригування заявленої митної вартості, є необґрунтованими, оскільки такі положення Контракту жодним чином не впливають на правильність визначення ТОВ «Сільпо-Фуд» митної вартості імпортованої продукції за ціною контракту, тим більше, з урахуванням того, що митному органу було надано сертифікат походження такого товару саме з Китаю.

При цьому судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що сертифікат про походження товару форми EUR-1 є документом, призначеним для застосування до тарифів преференцій, але у даному випадку преференції не застосовувалися, що також вказує на безпідставність зазначених доводів митного органу і на поверхневість дослідження поданих позивачем документів при здійсненні митних формальностей.

Висновки контролюючого органу про те, що у розділі 11 Контракту відсутні зразки факсимільних підписів, а також, що відбитки печаток знаходяться на іншому аркуші і що підпис покупця має різні форми на українській та англійській версіях Контракту також, на переконання судової колегії, жодним чином не спростовують правильності визначення позивачем заявленої митної вартості за першим методом.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, ТОВ «Сільпо-Фуд» на вимогу митного органу подавався оригінал вказаного Контракту, тобто Київська митниця мала реальну можливість встановити автентичність поданих декларантом документів і звірити їх з оригіналом.

Посилання контролюючого органу на те, що при складанні експертного висновку від 17.07.2017 року № Ц-604 використовувалися документи, що мають розбіжності та не містять достовірних і об'єктивних даних, колегія суддів також вважає такими, що не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості, оскільки становлять лише суб'єктивні судження за відсутності жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, зокрема недійсності даного експертного висновку.

Доводи Київської митниці про те, що поданий ТОВ «Сільпо-Фуд» прайс-лист складений безпосередньо його контрагентом, а не товаровиробником, є безпідставними, оскільки імпортування товару здійснювалося позивачем саме на підставі правовідносин з його контрагентом, а не з товаровиробником, а тому такі обставини не можуть слугувати підставою для коригування заявленої митної вартості.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що розмір страхової суми у страховому сертифікаті від 19.04.2017 року № 1135 (791 867,16 грн.) не підтверджений документально та не відповідає умовам п. 3.1 Генерального договору страхування, а саме - сума інвойсу (526 470,23 грн.) перевищує страхову суму та розмір транспортних витрат (265 396,93 грн.).

Відповідно до п. 3.1 Генерального договору добровільного страхування вантажів від 28.11.2016 року № 101023480 страхова сума встановлюється у розмірі інвойсної вартості вантажів, що планується до перевезення та запланованих витрат, пов'язаних із транспортуванням, митним оформленням, сплатою митних платежів та іншими додатковими витратами, пов'язаними із перевезенням вантажу в пункт призначення, які будуть включені у собівартість вантажу.

Зі змісту п. 4.2 та 4.3 Контракту вбачається, що до інвойсної вартості вже включено витрати на митне оформлення, митні платежі при експорті та інші додаткові витрати, отже розмір страхової суми має включати лише інвойсну вартість та вартість перевезення в пункт призначення.

Однак, як вже було зазначено вище, розмір страхової суми, визначеної страховим сертифікатом від 19.04.2017 року №1135 не підтверджено документально та не відповідає умовам п. 3.1 Генерального договору страхування, адже перевищує суму митної вартості, заявленої Позивачем, тобто суми інвойсу та витрат на перевезення на 265 396,93 грн.

При цьому у ст. 9 Закону України «Про страхування» зазначено, що при страхуванні страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, тобто має відповідати інвойсній вартості. А прийняті страховиком додаткові страхові зобов'язання повідомляються страхувальнику письмово. Проте не можливо чітко встановити, які витрати і в якому розмірі поніс позивач, оскільки підтвердження на час винесення рішення не було надано, а тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у Відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої ТОВ «Сільпо-Фуд» митної вартості товару, яка була визначена останнім на підставі документів, що містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була сплачена або підлягає сплаті.

Щодо тверджень позивача про порушення митним органом послідовності застосування методів визначення митної вартості, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено раніше, контролюючим органом не застосовано методи визначення митної вартості товарів, зазначені в підпунктах «а» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, в зв'язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 Митного кодексу України, у зв'язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у ст. 60 МК України; в зв'язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до положень ст. 62 МК України; в зв'язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у ст. 63 МК України.

У зв'язку з суперечливістю наявних документів та ненаданням ТОВ «Сільпо-Фуд» запропонованих митним органом додаткових документів, у Київської митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену Позивачем, що дало підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений ст. 60 Митного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Крім того, відповідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у графі 33 рішення зазначаються обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості; послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Як вбачається з матеріалів справи у Київської митниці ДФС була наявна інформація для застосування другорядного методу 2-ґ (резервного методу) відповідно до статті 64 МК України, при тому, що у митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів за ціною договору, подібних товарів за ціною договору, на основі віднімання чи додавання вартості товарів, що не давало змогу застосувати інші другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов'язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року по справі № 809/4367/15.

Так, джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості щодо товару № 1 була визначена митна декларація № UA110180/2017/403316 від 26.04.2017 року, оформлена на товар - посуд кухонний з кам'яної кераміки, країна виробництва - Китай, рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 1,54 дол. США/кг, а митна вартість заявлена декларантом оцінюваних товарів дорівнює - 0,76 дол. США/кг.

Доводи ТОВ «Сільпо-Фуд» про безпідставність застосування резервного методу, оскільки відповідно до норм Митного кодексу України у разі якщо документи подані декларантом містять розбіжності, митний орган має право витребувати додаткові документи, та у подальшому здійснює відповідний висновок щодо заявленої вартості.

Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Посилання на те, що розбіжність у документах, які виявили митні органи при поданні митної декларації, не могли вплинути на формування ціни декларованого товару, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідно до ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частини 4 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Зазначений обов'язок, позивачем виконано не було, розбіжностей не усунуто.

Крім того відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, відповідачем було проведено консультацію.

Як зазначено у ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, що й було здійснено Відповідачем.

Отже, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не дослідив обставини справи в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року - скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 03.12.2018.