Справа № 481/1203/18
Суддя: Вжещ С. І.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1203/18 Провадж.№ 2-а/481/24/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Вжещ С.І.

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Таточенка Олександра Віталійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 31.08.2018 року звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог він зазначив, що 23.08.2018 року біля 07:00 год. він був зупинений на вул.Шкільна в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області працівниками патрульної поліції роти № 1 УПП в Херсонській області під час керування автомобілем «Рено Дастер» державний номер НОМЕР_1. Відносно нього було винесено постанову серії НК № 328599 від 23.08.2018 року згідно якої ОСОБА_2 ніби то порушив вимоги п.9.2 «б»» Правил дорожнього рухуУкраїни, а саме при повороті ліворуч на перехресті доріг не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Однак позивач ОСОБА_2 із даною постановою не погоджується, вказуючи на те, що дійсно 23.08.2018 року біля 07:00 год. керував автомобілем «Рено Дастер» державний номер НОМЕР_1 по вул.Шкільній в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, визначеної знаком 2.3 ( головна дорога) та 1.3.1 ( декілька поворотів), тобто їхав по звивистій головній дорозі, до якої не було жодної прилягаючої другорядної дороги ( а тим паче перехрестя), тому підстав вмикати покажчик повороту не було. Підкреслив, що відповідно до п.9.4.ПДР України сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху, що якраз і мало місце в тій дорожній обстановці.

У своєму відзиві на адміністративний позов представник відповідача Бєльський Р.С. зазначив, що вимоги ОСОБА_2 не визнає, вважає їх безпідставними. Підтверджує, що дійсно 23.08.2018 року інспектором УПП в Херсонській області, було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, водієм, який керував автомобілем, а саме: повертаючи з кругового перехрестя праворуч не увімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п.п.9.2.б. Вказане правопорушення було зафіксовано у постанові про притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того зазначає про правомірність винесення постанови без складання протоколу на місці вчинення правопорушення, дотримання вимог законодавства при її винесенні та ознайомлення позивача з правами. Тому вважає, що підстави для задоволення позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №328599 від 23.08.2018 року відсутні.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обґрунтування.

Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови серії НК № 328599 від 23.08.2018 року складеної інспектором роти № 1 УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Таточенка О.В., ОСОБА_2 23.08.2018 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення вимоги п.9.2 «б»» Правил дорожнього руху України, а саме 23.08.2018 року біля 07:00 год. ОСОБА_2 під час керування автомобілем «Рено Дастер» державний номер НОМЕР_1 по вул.Шкільній, 65 в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, при повороті ліворуч на перехресті не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п 9.2.б. ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пункт 1.10 ПДР визначає поняття перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно вимог ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст..72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення та правомірність його дій підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_5

Відповідачем же до суду не надано будь-яких доказів, які б спростовували пояснення позивача та покази свідка та підтверджували викладені в постанові обставини. Більш того, у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що порушення позивачем правил дорожнього руху було вчинено на перехресті з круговим рухом ( при повороті праворуч), натомість у постанові про притягнення до відповідальності зазначається про вчинення порушення на перехресті доріг при повороті ліворуч. Зазначені розбіжності також ставлять під сумнів достовірність відомостей внесених відповідачем до постанови та викладених у відзиві.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є законними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП підтверджується відсутністю належних та допустимих доказів такого вчинення, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

В частині вимог позивача про визнання дій та постанови відповідача протиправними, суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови, у зв'язку із чим у задоволенні вимоги про визнання дій та оскаржуваної постанови відповідача протиправними слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст..139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст..288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Таточенка Олександра Віталійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову НК №328599 від 23.008.2018 року винесену поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Таточенком Олександром Віталійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П'ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вжещ С.І.