Справа № 0540/9528/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 листопада 2018 р. Справа №0540/9528/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дружківської міської ради в особі служби у справах дітей про визнання діяльності посадових осіб протиправною про доцільність місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дружківської міської ради, в особі служби у справах дітей (надалі - Служба у справах дітей, відповідач) про визнання протиправною діяльність посадових осіб Служби у справах дітей Дружківської міської ради при винесенні висновку органу опіки та піклування виконкому Дружківської міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 2 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Як вбачається з заявленого адміністративного позову, його предметом є визнання незаконними дій Служби у справах дітей із визначення органом опіки та піклування місця проживання дитини позивача. На думку ОСОБА_1, дитина повинна проживати саме з нею, а не з батьком дитини - ОСОБА_3.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Надаючи тлумачення аналогічним положенням КАС України (в редакції Закону України 06.07.2005 №2747-IV з наступними змінами та доповненнями): пунктам 1, 7 статті 3, частині другій статті 4, пункту 1 частини другої статті 17 в подібних правовідносинах, ОСОБА_4 Верховного Суду України в постанові від 04.07.2018 справа № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18) номер в реєстрі - 75241940 висловила правову позицію, за якою під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи питання щодо предметної юрисдикції спору про оскарження рішення виконавчого комітету ради про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_4 Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки спір між учасниками справи виник з приводу оспорювання сімейних прав та захисту інтересів позивача, це виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Предметом розгляду даної справи є дії Служби у справах дітей із надання висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, ОСОБА_3.

Відповідно стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, в тому числі, з сімейних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 8 частини другої статті 18 Сімейного кодексу України встановлено, що способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Статтями 160, 161, 162 Сімейного кодексу України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, враховуючи наведені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позов подано на захист особистих немайнових прав позивача, зокрема, прав на визначення місця проживання дитини, відповідно спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, зважаючи на те, що спір у даній справі не є публічно-правовим, а випливає з сімейних правовідносин та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, провадження у справі № 0540/9528/18-а підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 0540/9528/18-а за позовом ОСОБА_1 до Дружківської міської ради в особі служби у справах дітей про визнання діяльності посадових осіб протиправною про доцільність місця проживання дитини.

2. Копії ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати сторонам.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

На підставі ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чучко В.М.