Справа № 273/1748/18
Суддя: Васильчук О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1748/18
Провадження № 2-а/273/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Муравській В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Сохи Володимира Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідачів. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №693874 від 27.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, посилаючись на неправомірність дій інспектора патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Сохи Володимира Івановича при винесенні оскаржуваної постанови та відсутність події адміністративного правопорушення (а.с.1-3).

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 08.11.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву та роз'яснено наслідки неподання без поважних причин суб'єктами владних повноважень відзиву у встановлений судом строк, справу призначено до розгляду по суті (а.с.5-6).

Відповідачі правом на подання відзивуву не скористалися.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв'язку з тим, що справа розглядається без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.4 ст.229 КАСУ, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідачі, будучи суб'єктами владних повноважень, без поважних причин у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надали, тому такі дії, відповідно до ч.4 ст.159 КАСУ, суд кваліфікує як визнання позову останніми.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, наявні у справі, надавши їм належну оцінку, з урахуванням змісту спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 27.10.2018 року інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції Соха Володимир Іванович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №693874, якою наклав на позивача ОСОБА_2 штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.3).

За змістом цієї постанови, 27.10.2018 року о 01 годині 22 хвилини, на 523 км 700 м дороги Київ - Чоп, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ''Volkswagen LT 46", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому зазначення доказів, на підставі яких уповноважена особа, що винесла постанову, встановила факт події адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова взагалі не містить. У графі №9 вказано: "До постанови додаються.....", однак жодного доказу не вказано.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що встановлюється на підставі належних доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.05.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Як передбачено ч. 1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення і в ч.2 ст.77 КАСУ.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Відповідно до вимог ст.72 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказів на підтвердження факту проїзду позивачем на заборонений жовтий сигнал світлофора матеріали справи не містять.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення інспектором патрульної поліції має виключно важливу роль для встановлення ним об'єктивної істини як органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Порушення норм процесуального права при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки воно не тільки ускладнює, а й унеможливлює встановлення об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви вини особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії не відповідає принципу верховенства права і міститить ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 2 ст. 122 КУпАП.

За змістом ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а також вказівку про порядок і строк її оскарження, чого немає в оскаржуваній постанові.

Отже, за вказаною нормою, доказом вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є його фіксування технічними засобами.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 та є обов'язковою для застосування судами при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №693874 від 27.10.2018 року винесена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд стягує із Головного управління національної поліції у Львівській області на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі ст. 288 ч. 4 КУпАП, а його вимоги суд задовольняє повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.19 Конституції України, ч. 1 ст.7, ст.9, ст.245, п.1 ст.247, ст.251, ст.255, 283, 284, КУпАП, ч.1 ст.2, ст.72, ч.2 ст.77, ч.1 ст.139, ч.4 ст.159, ст.211, ст.257, ч. 5 ст. 262, 263, 295 КАСУ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Сохи Володимира Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 27.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №693874, якою на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Закрити провадження у справі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця вул. Островського, 14) через Баранівський районний суд Житомирської області, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук