Справа № 127/26725/18
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/456/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Гарматюка Олега Михайловича про скасування постанови серії ЕАВ №656864 від 11 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Гарматюка О.М. про скасування постанови серії ЕАВ №656864 від 11 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що згідно з оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 11 жовтня 2018 року о 09.47 год. він, керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», д/н НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснив обгін попутного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, несправедливою та такою, що має бути скасована, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, жодного доказу вчинення ним правопорушення відповідачем не надано. Крім того, постанова була винесена з порушенням вимог п.п. 1, 2, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, справа не була розглянута за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Отже, оскаржувана постанова не містить зазначення місця вчинення правопорушення, що в свою чергу унеможливлює встановити законність розгляду і місця розгляду даної справи. Відповідачем під час розгляду справи ніяких клопотань не вирішувалось, ніяких доказів не оголошувалось і не зазначалось, не було встановлено, де було вчинено обгін і за яких обставин. Також у своєму позові позивач зазначив, що у місцевості, де перебували поліцейські, значний проміжок дороги ремонтувався, багато було тимчасових знаків і яким чином відповідач взагалі визначив, де починалась і де була лінія зустрічної смуги. На даній ділянці дороги навіть були відрізки, де автомобілі рухались у дві смуги (зустрічні), що було технічно (з огляду на розташування дорожніх конструкцій і ширину умовних «смуг» для руху) неможливо і в процесі доводилось з»їжджати частково на узбіччя. Позивач стверджує, що відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною, оскільки у ній не зазначено місце скоєння правопорушення, не зазначено про наявність будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості її винесення, а тому просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач Гарматюк О.М. у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

26 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01 листопада 2018 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 21 листопада 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 11 жовтня 2018 року о 09.47 год., керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», д/н НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснивши обгін попутного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 255 гривень.

Як зазначив у своєму позові позивач, правил дорожнього руху він не порушував, стверджує, що відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною, оскільки у ній не зазначено місце скоєння правопорушення, не зазначено про наявність будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості її винесення.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з»ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення позивачем правопорушення не надано.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в оскаржуваній постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №656864 від 11 жовтня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_3, НОМЕР_4, e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Гарматюка Олега Михайловича (АДРЕСА_2) про скасування постанови серії ЕАВ №656864 від 11 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Гарматюка Олега Михайловича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №656864 від 11 жовтня 2018 року, та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: