Справа № 280/4493/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 листопада 2018 року Справа № 280/4493/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сіпаки А.В. розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» (70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро-Михайлівка, вул. Миру, буд. 89, ) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 14) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Петромихайлівське» (далі позивач або ПрАТ «Петромихайлівське») звернулось в суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 23.10.2018 разом із супровідним листом № 5581/25-18 від 17.10.2018 було отримано Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 058957 від 16.10.2018, відповідно до якої до позивача було застосовано штраф у розмірі 1700 грн. за порушення, встановлені в ОСОБА_1 перевірки № 090312 від 28.09.2018. ОСОБА_1 перевірки службовими особами відповідача було виявлено наступне порушення: «надання послуги перевезення вантажу без оформлення документів, передбачених ст.. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня тахокартка водія ОСОБА_2 за 28.09.2018».

Позивач вказує, що законодавством України не передбачено щодо внутрішніх перевезень обов'язковості ведення тахокарт водіями при здійсненні перевезень вантажів у внутрішньому сполученні.

Ухвалою суду від 30.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.11.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначив, що відповідно до п.3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 28.09.2018 під час перевірки транспортного засобу марки DAF, д/н НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС 129711, належить ПрАТ «Петромихайлівське», виявлено порушення: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст.. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня кахокарта водія ОСОБА_2 за 28.09.2018. Вважає, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку заповненої тахокарти, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до субєктів господарювання, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Просить в задоволенні позову відмовити.

26 листопада 2018 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначено, що тахокарти надаються водіями під час перевірки тахографів, а оскільки така перевірка не відбувалась, то і підстав вимагати надання тахокарт не було. Крім того, ОСОБА_1 перевірки не містить в собі жодних посилань на порушення Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та/або Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті.

В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

За приписами ч.1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

ОСОБА_1 із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зважає на наступні обставини.

28.09.2018 о 14 год. 39 хв. працівниками управління Укртрансінспекції у Запорізькій області (на підставі направлення від 26.09.2018 № 003275) під час проведення перевірки автотранспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2 і який належить ВАТ "Петромихайлівське", що здійснював перевезення щебеню гранітного, виявлено відсутність оформлених документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: тахокарти водія ОСОБА_2 за 28.09.2018.

Вказане порушення зафіксоване актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.09.2018.

16.10.2018 управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області постановою № 058957 "Про застосування адміністративно-господарського штрафу" накладено на ПрАТ "Петромихайлівське" на підставі абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (відсутні документи, а саме відсутня тахокарта водія ОСОБА_2 за 28.09.2018) штраф в розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись з правомірністю винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач подав позов до суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт".

Закон України "Про автомобільний транспорт" регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 зазначеного вище Закону державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

ОСОБА_1 пункту 15 зазначеного вище Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому, пунктом 1.3 Положення № 340, встановлено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

24.06.2010 Міністерством транспорту та зв'язку України на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт видано наказ №385 про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385). Цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух". Вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, поширюється на суб'єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до положень Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам'яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Пунктом 1.4 Інструкції №385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 Інструкції, визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

ОСОБА_1 з п. 2.7 Інструкції № 385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Із закріпленого у ч. 8 ст. 53 Закону № 2344-III, водії транспортних засобів (при виконанні міжнародних перевезень), що належать резидентам або нерезидентам України, зобов'язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

ОСОБА_1 з п. 11 ч. 1 ст. 60 цього Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, обов'язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, непред'явлення яких до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

З видаткової накладної, яка досліджена при перевірці, вбачається, що постачальником товару є ПАТ «ЗАПОРІЖНЕРУДПРОМ», м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 12-а, покупець товару ТОВ «ПРЕСЛАВ», запорізька обл., Приморський район, с. Преслав, вул. Варбанського, 54, корп.. Б. Тобто, вантажні перевезення здійснювались в межах України і є внутрішніми.

Таким чином, враховуючи здійснення ОСОБА_2 водієм транспортного засобу, що належить позивачу, внутрішнього автомобільного перевезення, а не міжнародного, обов'язок ведення та пред'явлення до перевірки зокрема тахокарт був відсутній.

До цього ж, згідно з пп. 4 п. 5 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України 07.06.2010 № 340 Державній службі України з безпеки на транспорті вказано забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів, виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Докази здійснення автомобілем позивача міжнародного автомобільного перевезення відповідачем суду не надані, як не надані і докази дослідження вказаного питання під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Також в матеріалах перевірки не відображено відомостей про те, чи пропонувалось водію пред'явити інші, передбачені для внутрішній перевезень, документи, в яких фіксується облік робочого часу та відпочинку.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити, а відтак, постанова Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті № 058957 від 16.10.2018 підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки субєктом владних повноважень у справі та розпорядником коштів відповідача, як структурного підрозділу, є юридична особа Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті № 058957 від 16.10.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (01135, м.Київ, пр. Перемоги, 14, код ЄРДПОУ 39816845) на користь Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське (70015, Запорізька область, Вільнянський р-н, с. Петро-Михайлівка, вул. Миру, буд.89, ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 30.11.2018.

Суддя А.В. Сіпака