Справа № 481/1309/18
Суддя: Вжещ С. І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1309/18 Провадж.№ 2-а/481/27/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Вжещ С.І.

при секретарі Юхименко Т.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ППП управління патрульної поліції в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області капрала поліції Козинець Ірини Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.09.2018 року 14:21 м.Кривий Ріг, вул.Каховська, 42 інспектор поліції Козинець І.М. відносно нього виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ N 581604, у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, яке полягало в тому, що останній 06.09.2018 року о 14 год. 06 хв. в місті Кривий Ріг вул.Каховська, 43 керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вулиць Криворіжсталі та Каховська на заборонений, а саме червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 в позові зазначив, що відповідачем було порушено процедуру розгляду адміністративної справи та накладено адміністративне стягнення за місцем вчинення правопорушення, з позбавленням можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, з порушенням вимог ст.278, 279 КУпАП та за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав на адресу відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги Закону, а постанова винесена на підставі наявних доказів.

Суд, оцінивши пояснення відповідача, обставини справи та дослідивши матеріали справи, а переглянувши відео файли, надані відповідачем, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В статті 222 КУпАП зазначається, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається.

Частиною 4 статті 258 КУпАП регламентовано, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи необхідності складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст.276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, суд вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст.258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст.276 КУпАП.

Крім того, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ наведеної Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ цієї ж Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV вказаної Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд зазначає, що з наведених положень чинного законодавства чітко вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, що спростовує доводи позивача про незаконність розгляду відповідачем адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу та відмови у задоволенні клопотання щодо розгляду справи за місцем проживання особи.

Разом з цим, згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.283 КупАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Із дослідженої в судовому засіданні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ N 581604 від 06.09.2018 року вбачається, що 06.09.2018 року о 14 год. 06 хв. в місті Кривий Ріг вул.Каховська, 43 водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом RENAULT PREMIUM 420.19 державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Криворіжсталі та Каховська на заборонений, а саме червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП ( а.с.7).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху , затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.п.8.7.3.е ПДР України червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст..268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем не надано будь-яких доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема про те, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя вулиць Криворіжсталі та Каховська на заборонений, а саме червоний сигнал світлофору.

Так, з переглянутого фідеофайлу правопорушення, який надав відповідач, вбачається, що 06.09.2018 року о 12:35:44 автомобіль, номерні знаки, якого не видно, дійсно проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, але з урахуванням того, що, час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, з зазначеним в постанові, не співпадає з відеозаписом, а за відсутності звуку на вказаному відеофайлі неможливо встановити чи дійсно, відповідач, виявивши порушення ПДР, пред'являв водію транспортного засобу, який рухався, вимогу про зупинку, зазначений доказ суд вважає неналежним та недопустимим та таким, що суперечить змісту постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень інспектором ДПС, в порушення вимог ст..280 КУпАП, не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які докази на підтвердження порушення позивачем ПДР суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст.286 КАС України, що узгоджується з нормами статті 293 КУпАП , передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень дій чи бездіядльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відпаовідальності місцевий загальний суд має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд; 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення, в межах передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що будь-яких доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, і які б дозволили вказати на достовірність порушення ОСОБА_1 дорожнього руху України, суду не надано, а надані докази, суперечать змісту постанови, його позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є законними та такими, що підлягають задоволенню, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

В частині вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови, у зв'язку із чим у задоволенні вимоги про визнання дій та оскаржуваної постанови відповідача протиправними слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст..139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст..288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ППП управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області капрала поліції Козинець Ірини Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ N 581604 від 06.09.2018 року винесену капралом ППП управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Козинець Іриною Миколаївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П'ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вжещ С.І.