Справа № 823/2037/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №823/2037/18 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року

у справі №823/2037/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про застосування заходів реагування до відповідача шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення дошкільного навчального закладу за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень зазначених в акті від 19.04.2018 року № 117.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатом проведеної позапланової перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки відповідача, були виявлені численні порушення вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, про що складено відповідний акт.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що із числа порушень, які були зазначені в акті перевірки від 19.04.2018 року № 117 не усунутим лишилось одне, а саме внутрішній пожежний кран-комплект не встановлений у доступному місці.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено, застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заходи реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення дошкільного навчального закладу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень зазначених в акті № 320 від 05.09.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на момент прийняття рішення судом першої інстанції, відповідачем були усунуті практично всі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Позивачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст.ст.47,64,65,66,67 Кодексу цивільного захисту України, ст.ст.4,6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу ДСНС України від 29.03.2018 року № 202 «Про здійснення позапланових перевірок», наказу Головного управління від 16.04.2018 року № 370 «Про проведення позапланової перевірки» та на підставі посвідчення від 16.04.2018 року № 2080 на проведення позапланової перевірки було здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ФОП ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1.

19.04.2018 року за результатами позапланової перевірки був складений акт № 117 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, яким встановлені наступні порушення:

- у приміщенні цокольного поверху: допускається захаращення евакуаційного виходу з приміщення гральної зали різними матеріалами (п. 2.37, глава 2, розділу ІІІ ППБУ); двері евакуаційних виходів не забезпечено внутрішніми запорами, які відчиняються з середини без ключа (п. 2.27, глава 2, розділу ІІІ ППБУ); приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2, глава 1, розділу V ППБУ); не розроблено та не вивішено на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (п. 5, розділу ІІ ППБУ); для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не установлені вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (п. 3.10, глава 3, розділу V ППБУ); переносні вогнегасники не встановлені у видимих та легкодоступних місцях з навішуванням їх на вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення (п. 3.10, глава 3, розділу V ППБУ);

- у приміщенні першого поверху: двері евакуаційних виходів не забезпечено внутрішніми запорами, які відчиняються з середини без ключа (п. 2.27, глава 2, розділу ІІІ ППБУ); не надано на розгляд договір на технічне обслуговування системи протипожежного захисту (п. 1.4, глава 1, розділу V ППБУ); система протипожежного захисту знаходиться в непрацездатному та не готовому до виконання роботи стані (п. 1.1, глава 1, розділу V ППБУ); внутрішній пожежний кран комплект не встановлений в доступному місці. При цьому його розміщення не повинно заважати евакуації людей (пп. 1, п 2.2, глава 2, розділу V ППБУ); пожежний кран-комплект не розміщений у вбудованій або навісній шафі, яка має отвори для провітрювання і пристосована для опломбування та візуального огляду його без розкривання (пп. 7, п 2.2 глава 2, розділу V ППБУ); не проведено контроль працездатності мережі системи внутрішнього протипожежного водопроводу шляхом випробування на тиск та витрату води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (пп. 9, п 2.2 глава 2, розділу V ППБУ); не надано на розгляд журнал обліку технічного обслуговування пожежного кран-комплекту (пп. 9, розділ 2.2 глава 2, розділу V ППБУ); не розроблено та не вивішено на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (п. 5, розділ II ППБУ); для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не установлені вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (п. 3.10, глава 3 розділу V ППБУ); переносні вогнегасники не встановлені у видимих та легкодоступних місцях з навішуванням їх па вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення (п. 3.10 глава 3 розділу V ППБУ);

- загальні вимоги: на об'єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим (п. 3, розділу II ППБУ); для кожного приміщення об'єкта не розроблені та не затверджені керівником об'єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (п. 4, розділу IІ ППБУ); приміщення об'єкту не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» ( ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026- 76 «ССБТ Цвета сигнальные и знаки безопасности» (п. 8, розділ II ППБУ); не організовано проходження навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки посадовими особами та відповідальними особами за пожежну безпеку з отриманням відповідних посвідчень (п. 16, розділу II ППБУ); не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п. 1.20, глава 1, розділу IV ППБУ); приміщення об'єкту, не забезпечені первинними засобами пожежогасіння, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (п. 3.6, глава 3, розділу V ППБУ); не надано на розгляд документи які підтверджують проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17, глава 3, розділ V ППБУ);

- вимоги цивільного захисту та техногенної безпеки: відповідною категорією осіб не пройдено функціональне навчання у сфері цивільного захисту (п. 10, п. 24. ст. 67 ПКМУ № 819 КЦЗУ); призначити наказом (не надано на розгляд відповідні документи) відповідальних осіб з організації виконання вимог цивільного захисту та техногенної безпеки (п. 1.3. п. 24, ст. 67 ПТБ КЦЗУ); розробити інструкцію щодо дій персоналу суб'єкта господарювання, у разі загрози або виникненні надзвичайних ситуацій (ст.130 КЦЗУ).

Враховуючи, що усі перелічені вище порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей, які працюють та перебувають на об'єкті перевірки, то вищевказані обставини спонукали Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернутись з відповідним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку про доцільність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) приміщення дошкільного навчального закладу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень зазначених в акті № 320 від 05.09.2018 року.

Суд першої інстанції, послався на ту обставину, що частина недоліків відповідачем усунуто не було, які створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей, які працюють та перебувають на об'єкті перевірки.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно ч. 5 ст. 4 даного Закону, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб'єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (ч.2 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).

Положеннями ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 цього Кодексу передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об'єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була усунута частина порушень, які були встановлені актом перевірки від 19.04.2018 року № 117, що підтверджується актами позивача про проведення повторних (позапланових) перевірок від 26.07.2018 року № 280 та від 05.09.2018 року № 320, натомість частина з них, а саме: не надано на розгляд документи (акт), що підтверджують ремонт системи протипожежного захисту; внутрішній пожежний кран-комплект не встановлений у доступному місці, усунуті не були (відомості акту від 05.09.2018 року № 320), що свідчить про відсутність факту повного усунення виявлених порушень.

Разом із тим, відповідачем надано до суду акт від 12.06.2018 року про встановлення прибору приймально-контрольного для пожежної сигналізації з вбудованим GSM/GPRS модулем Тирас-4П.1, ремонт та пусконалагоджувальні роботи системи автоматичної пожежної сигналізації, а також підключення системи АПС та СО до пульта цілодобового пожежного нагляду; акт здачі прийняття робіт про технічне обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення людей про пожежу, пожежних кран-комплектів у вересні 2018 року; журнал №1 обліку робіт щодо підтримання експлуатаційної придатності і ремонту систем протипожежного захисту.

Вищевказані докази підтверджують виконання відповідачем недоліку, зазначеного в акті перевірки від 05.09.2018 року № 320, а саме: не надано на розгляд документи (акт), що підтверджують ремонт системи протипожежного захисту.

Крім того, позивачем в акті перевірки від 05.09.2018 року № 320 зазначено, що внутрішній пожежний кран-комплект не встановлений у доступному місці, натомість не зрозуміло в чому полягає недоступність внутрішнього пожежного кран-комплекту чи неправильність його розміщення, оскільки з наданої відповідачем план-схеми евакуації та фотознімків даний висновок позивача не підтверджується.

При цьому, позивачем в акті перевірки не зазначено, яким чином дане порушення можна усунути враховуючи специфіку використання та розміщення пожежного кран-комплекту, не прийнято відповідного рішення і зазначенням способу усунення такого порушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем вжито та вживається усі достатні заходи для забезпечення належного рівні пожежної безпеки.

Разом із тим, запропонований позивачем захід реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Перелік порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, законодавством України не визначено, тому віднесення до зазначеної категорії є суб'єктивною оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати - чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) дошкільного навчального закладу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень зазначених в акті № 320 від 05.09.2018 року є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, та можливості настання таких наслідків не доведено позивачем належним чином.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що частина виявлених територіальним органом ДСНС порушень та усунуті порушення, створюють загрозу для життя та здоров'я людей, в тому числі малолітніх дітей, збереження яких є пріоритетом для держави Україна, при цьому з наданих до матеріалів справи доказів вбачається виконання відповідачем свого обов'язку з усунення виявлених порушень.

Колегія суддів звертає увагу, що переважна частина виявлених порушень було усунуто відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, а інша частина безпосередньо під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо безпідставності заявлених позовних вимог щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) дошкільного навчального закладу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до повного усунення порушень зазначених в акті № 320 від 05.09.2018 року, з огляду на усунення відповідачем виявлених порушень.

При цьому, доводи позивача щодо не усунення порушення в частині: внутрішній пожежний кран-комплект не встановлений у доступному місці, не є достатніми для застосування засобів реагування до відповідача шляхом повного зупинення експлуатації, оскільки з матеріалів справи не вбачається в чому полягає така недоступність та не зазначено спосіб чи можливість її усунення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 317, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року - скасувати, прийняти нову постанову, якої у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2018 року.