Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Номер провадження №ЗВ/1340/372/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження за заявою про заміну сторони

виконавчому провадженні

03 грудня 2018 року

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько О.В., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Таскомбанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №3658 від 02.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2018 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відповідно до змісту якого заявник просить у порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України замінити сторону у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №3658 від 02.11.2017 року, а саме: замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» його правонаступником - Акціонерним товариством «Таскомбанк».

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку про неможливість її розгляду в порядку адміністративного судочинства та, як наслідок, необхідність відмови у відкритті провадження за заявою з наступних підстав.

Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Заміна адміністративним судом сторони виконавчого провадження є можливою лише у разі, якщо вказане виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення вказаного суду як суду першої інстанції.

Проте, заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення Львівського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції.

Положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість заміни адміністративним судом сторони виконавчого провадження виключно в рамках інституту виконання судового рішення, що також підтверджується законодавчо-визначеною конструкцією процесуального законодавства, оскільки стаття 379 Кодексу адміністративного судочинства України розміщена у розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України "Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень в адміністративних правах".

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, суддя зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого нотаріуса в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України суперечить нормам чинного процесуального законодавства України та не відповідає засадам адміністративного судочинства України.

Положеннями частини першої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Вказана норма розміщена у розділі VI Цивільного процесуального кодексу України "Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень в цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)".

Отже, статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України в порядку цивільного судочинства регламентовано не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України та віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 3 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи, що подання про заміну сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства України та керуючись ч.6 ст.7 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 6, 7, 170, 243, 248, 256, 293, 294, 379, Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №3658 від 02.11.2017 року.

Роз'яснити заявнику, що розгляд вказаної заяви віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду із заявою з тих самих предмета і підстав, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Крутько О.В.