Справа № 295/11615/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/11615/17

Головуючий у 1-й інстанції: Зосименко О.М.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

30 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

за участю:

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2018 року (рішення ухвалено у м. Житомирі, дату складання повного тексту рішення та час його ухвалення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
I. ПРОЦЕДУРИ

1. 11 жовтня 2017 року до Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

1.1 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не здійсненні позивачу нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби та щодо відмови виплатити своєчасно невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації;

1.2 зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби та здійснити виплату суми перерахунку.

2. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира 30 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

3. 28 березня 2018 року на адресу Богунського районного суду м. Житомира від Військової частини НОМЕР_1 надійшло заперечення (відзив) на адміністративний позов.

4. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2018 року позов задоволено частково.

4.1. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не здійсненні позивачу нового розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби;

4.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби;

4.3 у іншій частині позовних вимог відмовлено.

5. 10 травня 2018 р. відповідачем подано до Апеляційного суду Житомирської області апеляційну скаргу на рішення суду.

6. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29.05.2018 апеляційну скаргу повернуто відповідачу та роз`яснено, що дана справа підлягає розгляду у порядку, визначеному КАС України.

7. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 апеляційну скаргу повернуто відповідачу з тих підстав, що остання подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

8. Після повторного звернення відповідача з апеляційною скаргою Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати відповідачем судового збору за її подання.

9. 30 вересня 2018 р. у зв`язку з ліквідацією Житомирського апеляційного адміністративного суду справу передано для розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

10. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 відкрито апеляційне провадження.

11. 06 листопада 2018 року надійшов відзив на апеляційну скаргу.

12. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2018 справу призначено до судового розгляду на 30.11.2018.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щомісячна додаткова грошова допомога є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні. У свою чергу, індексація позивачу сплачувалась та була невід`ємною частиною заробітної плати, а тому, згідно з положеннями Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», індексація є складовою частиною суми грошового забезпечення та відповідно мають враховуватись при розрахунку вихідної допомоги.

14. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595, передбачено не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Щодо індексації, то дана виплата не належить до видів грошового забезпечення і не має щомісячного характеру виплат. Також відповідач зазначив, що перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25-28 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2011 року № 1294 «Про упорядкування структури та умову грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», проте, суми індексації грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні військовослужбовців не віднесені до зазначеного переліку.

15. У апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, що стало підставою для неправильного вирішення справи по суті. Просить рішення суду скасувати, прийнявши нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

16. Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовував тим, що при звільненні позивач мав право та отримав грошову допомогу у розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства. У свою чергу, відповідач зазначив про відсутність законодавчо встановлених підстав для включення щомісячної додаткової грошової допомоги та індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється відповідне обчислення, оскільки це передбачено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства Оборони України від 11 червня 2008 року № 260.

17. У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав про постійний характер щомісячної додаткової грошової винагороди, яка не була врахована відповідачем при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, що, у свою чергу, є порушенням частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

18. Враховуючи наведене, позивач просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

19. Позивач проходив військову службу у Збройних силах України. Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, індексацію.

20. Під час проходження військової служби позивач перебував на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_1 .

21. Відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головного командування Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.10.2015 року № 653 позивач звільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження начальника Генерального Штабу - Головного командувача Збройних Сил України з 09.07.2015 року.

22. 29.07.2016 позивач звільнений з військової служби наказом Міністерства оборони України (по особовому складу) № 706 та виключений із списків особового складу Центру оперативних стандартів і методики підготовки Збройних Сил України (по особовому складу) наказом начальника від 31.08.2016 року № 164.

23. Військова частина НОМЕР_1 розрахувала розмір одноразової грошової допомоги при звільненні та виплатила позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без урахування одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася позивачу відповідно до Постанови № 889 та індексації.

24. Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, у якій просив здійснити новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації; виплатити позивачу своєчасно невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації.

25. Військова частина НОМЕР_1 у визначений законодавством час не здійснила позивачу новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

IV. ОЦІНКА СУДУ

26. Апеляційний Суд, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

27. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

28. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р, № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

30. Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

31. Відповідно до абз. 1 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, зокрема, у зв`язку із скороченням штату одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.

32. Положеннями п.1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

33. Постановою КМУ від 13.03.2013 р. № 161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих. що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

34. Судом першої інстанції встановлено, що така додаткова винагорода була нарахована та виплачувалась позивачу до його звільнення з військової служби.

35. Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

36. Зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

37. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

38. Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

39. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

40. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації.

41. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 24.10.2018 у справі № 820/3211/17.

42. Колегією суддів не приймаються доводи апелянта щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, на підставі Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військо службовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595.

43. Так, положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено врахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні грошового забезпечення, у свою чергу Інструкція містить протилежну норму.

44. Отже, має місце конкуренція правових норм.

45. Положеннями ст. 4 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

46. Таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким визначено, що одноразові додаткові види грошового забезпечення входять до складу грошового забезпечення.

47. Враховуючи наведені правові норми та встановлене судовим рішенням права позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, та індексації до складу грошового забезпечення, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо правомірності висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

48. Стосовно вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови виплатити своєчасно невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації та зобов`язання відповідача здійснити виплату суми перерахунку, в яких у задоволенні позову відмовлено, колегія суддів зазначає наступне.

49. Суд першої інстанції визнав такі вимоги передчасними, з тих підстав, що на час розгляду справи право позивача не є порушеним, оскільки лише після вчинення перерахунку у відповідача виникне обов`язок щодо виплати відповідних коштів.

50. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

51. Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

52. Колегія суддів наголошує, що внаслідок задоволення вимог щодо здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації у відповідача з`явиться обов`язок щодо проведення таких виплат.

V.ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

53. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

54. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

55. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

56. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

57. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

58. З метою уникнення у майбутньому нового спору щодо зобов`язання здійснити зазначені виплати, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги відповідача та задовольнити такі вимоги з огляду на їх обґрунтованість доцільність, виходячи із їх доведеності у ході судового розгляду.

59. При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо передчасності таких вимог, з огляду на доцільність такого способу захисту порушеного права позивача.

60. Таким чином, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову.

61. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняття в цій частині нове рішення, яким вимоги задовольнити, при цьому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в іншій частині про задоволення позову - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації.

У іншій частині рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2018 у справі № 295/11615/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.