Справа № 0240/2459/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2459/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

03 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року (суддя Комар П.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року в задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено, а адміністративний позов залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 240 КАС України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин та не вбачає їх такими, що є об'єктивно непереборними, не залежними від волевиявлення особи, що звертається до суду.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм випливає, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без розгляду.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Водночас, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поряд з цим, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду 24.07.2018 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати протокол управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 10.04.2017 №382 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Разом із позовом позивачем надано клопотання про визнання причин пропущення строку звернення до суду поважними та його поновлення. В обґрунтування клопотання позивач зазнаив, що він 11.01.2017 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пільгової пенсії на пільгових умовах. Майже одразу після реєстрації заяви про призначення пенсії з якою були подані наявні пільгові довідки позивач повернувся до своєї матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.) в с. Шура - Бондурівська Гайсинського району у зв'язку із її слабким здоров'ям (безпорадністю) та необхідністю постійного догляду. Такий догляд ОСОБА_2 здійснює з 2016 року, що підтверджується довідкою Бондурівської сільської ради №212. У зв'язку із постійним перебування у селі Шура - Бондурівська позивач не міг контролювати перебіг розгляду його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, у зв'язку із зазначеним, дізнався про відмову у призначенні пенсії з суттєвою затримкою. ОСОБА_2 зазначив, що одразу після ознайомлення з рішенням про відмову у призначенні пенсії не міг звернутися до суду, оскільки постійно перебував біля своєї матері у Гайсинському районі та у зв'язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

Тобто, позивач не заперечує факту пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом, однак вказує що таке порушення відбулося через поважні причини, а саме догляд за хворою матір'ю з 2016 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Колегія суддів апеляційного суду, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду з даним позовом, на які позивач посилається як на поважні, виходячи з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки порушення такого строку відбулося з поважних причин, а саме догляд за хворою матір"ю, підтвердження чого позивачем надано достатні докази.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду, чим фактично позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив її права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.