Справа № 802/1682/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 листопада 2018 р. Справа № 802/1682/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: Панькевич Т.О., Ужицького Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної установи "Могилів-Подільська виправна колонія"(№114) про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Державної установи "Могилів-Подільська виправна колонія"(№114) про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладені на нього дисциплінарні стягнення у вигляді поміщення засудженого в ДІЗО, оголошення Доган та попереджень, що оформлені у формі протоколів: №2 від 05.01.2018, №6 від 19.01.2018, №10 від 30.01.2018, №16 від 15.02.2018, №17 від 22.02.2018, № 22 від 06.03.2018, №27 від 23.03.2018, №31 від 20.04.2018, №34 від 27.04.2018 та №35 від 04.05.2018 не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, а притягнення до дисциплінарної відповідальності було вчинено з порушенням права позивача на повідомлення про це близьких родичів, адвоката чи іншого фахівця та без встановлення доцільності застосування стягнення. Крім того, під час проведення перевірки про притягнення до дисциплінарної відповідальності, посадовими особами відповідача не повно та не об'єктивно здійснено перевірку всіх обставин, зокрема не враховано фактів поганого самопочуття позивача, неодноразову зміну розташування спального місця засудженого, а також упереджене ставлення до нього працівників установи виконання покарань, що втілилось у притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності за надуманих обставин.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 03.07.2018 підготовче судове засідання відкладено на 01.08.2018, з підстав визначених ст. 205 КАС України.

В підготовчому судовому засіданні 01.08.2018 оголошено перерву до 16.08.2018.

Ухвалою від 16.08.2018 в судове для допиту в якості свідків викликано: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.08.2018.

В судовому засіданні 30.08.2018 допитано в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та оголошено перерву до 25.09.2018.

В судове засідання призначене на 25.09.2018 сторони не з'явились, представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. З огляду на подане клопотання суд, з метою забезпечення рівності всіх учасників судової справи та можливості надання належної правової допомоги засудженому, постановлено ухвалу від 25.09.2018 про відкладення судового засідання на 25.10.2018.

В судовому засіданні 25.10.2018 допитано в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та оголошено перерву до 09.11.2018.

Присутній в судовому засіданні 09.11.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх. №32921 від 03.08.2018), та поясненнях наданих під час судового розгляду справи, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечили з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву (вх. №31654 від 06.07.2018) та усних поясненнях наданих в ході розгляду даної справи. Зокрема вказали, що оскаржувані в даній справі дисциплінарні стягнення були застосовані до позивача з підстав порушення останнім розпорядку дня, нетактовній поведінці до представників адміністрації колоній, порушення форми одягу встановленого зразку, зберігання заборонених предметів, самовільної зміни місця проживання.

Також, представниками суб'єкта владних повноважень було наголошено, що застосування до ОСОБА_4 заходів дисциплінарного впливу відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) та інших нормативно-правових актів, шо регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі, з якими позивач 11.12.2017 був ознайомлений під розписку. Зазначили, що перевірка за фактом вчинених позивачем порушень вимог режиму утримання проведено повно, рішення про накладення на нього дисциплінарних стягнень прийнято об'єктивно, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того в судовому засіданні в якості свідків були допитані працівники ДУ "Могилів-Подільська виправна колонія"(№114) ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, на підставі рапортів яких уповноваженою особою відповідача до ОСОБА_4 були застосовані оскаржувані в межах даної адміністративної справи стягнення. Зокрема, покази допитаних осіб збігаються з відомостями наведеними в складених останніми рапортах.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення представників відповідача, покази свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2007 Апеляційним судом м. Київ за п.п. 6 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (в редакції від 2001 року) (далі - КК України) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджено до 15 років позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 07.10.2005 і остаточно призначено до відбування покарання обмеженням волі строком на 18 років. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 29.01.2016 зараховано в строк час попереднього ув'язнення 1 рік 9 місяців 17 днів, згідно ч. 5 ст. 71 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.03.2006.

З 11.12.2017 позивач відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії (№114).

Відповідно до протоколу №2 від 05.01.2018 про проведення дисциплінарної комісії установи по розгляду матеріалів на засуджених, які допустили порушення встановленого порядку відбування покарання (далі - Дисциплінарна комісія), на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення попередження (том 1 а.с. 13).

Згідно протоколу, 27 грудня 2017 року о 05 год. 00 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме було виявлено відсутність останнього на своєму спальному місці в АДРЕСА_1, який розшукувався на протязі 5 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2 де він не проживає на спальному місці іншого засудженого.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували рапорти молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_13 та молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 від 27.12.2017 (том 1 а.с. 97).

Так, відповідно до рапортів ОСОБА_13 та ОСОБА_14, позивач 27.12.2017 о 05 год 00 хв під час перевірки засуджених на спальних місцях в приміщенні АДРЕСА_1 було виявлено відсутність на своєму спальному місці засудженого ОСОБА_4, який на протязі 5 хвилин був виявлений в АДРЕСА_2 де він не проживає на спальному місці іншого засудженого, чим порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 107 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 № 2186/5 (далі - Правила внутрішнього розпорядку).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 28.12.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що даний факт це поодинокий випадок спричинений станом його здоров'я. (том 1 а.с. 102).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 05.01.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 101).

04.01.2018 о 10:20 год. позивача повідомлено про те, що 05.01.2018 об 11:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 100).

Як вбачається з Протоколу №2, 05.01.2018 відбулося засідання дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді попередження.

В зв'язку із встановленим порушенням, 05.01.2018 начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено довідку про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення попередження (том 1 а.с. 99).

Відповідно до протоколу №6 від 19.01.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (том 1 а.с. 14).

Згідно протоколу, 17.01.2018 о 10 год. 00 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме встановив словесний зв'язок з засудженим який утримується в дільниці посиленого контролю.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугував рапорт оперуповноваженого оперативної групи капітана внутрішньої служби ОСОБА_16 від 17.01.2017 (том 1 а.с. 103).

Так, відповідно до рапорту ОСОБА_16, позивач 17.01.2018 о 10 год. 20 хв. під час чергового обходу житлової зони, а саме локальної дільниці №3, біля дільниці посиленого контролю був виявлений позивач, який встановив словесний зв'язок з засудженим який утримується в дільниці посиленого контролю, чим порушив вимоги п.2 ч. 4 ст. 107 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 18.01.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що у зазначений час прямував до свого робочого місця (автосервіс), нікуди не звертав, ні з ким не спілкувався (том 1 а.с. 107).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 19.01.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 106).

18.01.2018 о 10:30 год. позивача повідомлено про те, що 19.01.2018 об 14:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 100).

Як вбачається з Протоколу №6, 19.01.2018 відбулося засідання Дисциплінарної комісії, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді Суворої догани).

В зв'язку із встановленим порушенням, 19.01.2018 відповідачем прийнято постанову від №19 від 19.01.2018 про накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді Суворої догани, про що під розпис повідомлено позивача (том 1 а.с. 104).

Відповідно до протоколу №10 від 30.01.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (том 1 а.с. 15).

Згідно протоколу, 23.01.2018 о 7 год. 20 хв. засуджений ОСОБА_17 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме під час проведення молодшим інспектором ВНіБ прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_11 чергового обходу спальних приміщень гуртожитку №2 було виявлено, що засуджені, які там проживають, у верхньому одязі лежать на ліжках. Даним засудженим було зроблено усне зауваження. Після чого ОСОБА_11 пішов до чергової частини куди за ним прослідував ОСОБА_4 Увійшовши до чергової частини ОСОБА_4 почав висловлювали невдоволення діями посадової особи відповідача ОСОБА_11 та почав сперечатись, при цьому неодноразово звертався до нього на «Ти» та називав ОСОБА_29.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували рапорти молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11, старшого оперуповноваженого оперативної групи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 та молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 від 23.01.2018 (том 1 а.с. 113 - 115).

Так, відповідно до рапортів ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 позивач 23.01.2018 о 07 год 20 хв до чергової частини зайшов молодший інспектор ВНіБ ОСОБА_11. куди за ним прослідував ОСОБА_4 Увійшовши до чергової частини ОСОБА_4 почав висловлювали невдоволення діями посадової особи відповідача ОСОБА_11 та почав сперечатись, при цьому неодноразово звертався до нього на «Ти» та називав ОСОБА_29, чим порушив вимоги п.2 ч. 4 ст. 107 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 23.01.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, пояснив, що під час розмови з молодшим інспектором ВНіБ прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_11 голосу не підвищував, не сперечався, лише поясняв свої дії (том 1 а.с. 117).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 30.01.2018, за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 112).

24.01.2018 о 09:00 год. позивача повідомлено про те, що 25.01.2018 об 14:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 110).

Однак, засудженим було виявлено бажання щоб розгляд його справи про притягнення до відповідальності був проведений за участі його адвоката у присутності працівників відповідача, що склали рапорти, в зв'язку з чим просив перенести розгляд матеріалів (том 1 а.с. 118-119).

Враховуючи прохання позивача, засідання Дисциплінарної комісії було відкладено до 30.11.2018 на 11 год. 00 хв., про що повідомлено ОСОБА_4 24.01.2018 о 09:00 год. під підпис (том 1 а.с. 111).

Крім того, з метою з'ясування всіх обставин інциденту, що стався 23.01.2018 були відібрані письмові пояснення засуджених, з якими працював позивач в «Автосервісі» (том 1 а.с. 121-123). Так згідно отриманих пояснень позивач характеризувався позитивно, конфліктів з бригадою не мав, виявляв бажання навчатись якісно фарбувати автомобілі.

Як вбачається з Протоколу №10, 30.01.2018 відбулося засідання дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

В зв'язку із встановленим порушенням, 30.01.2018 начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено довідку про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани (том 1 а.с. 109).

Відповідно до протоколу №16 від 15.02.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО (том 1 а.с. 16-17).

Згідно протоколу, 12 лютого 2018 року о 22 год. 00 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме під час переліку засуджених на спальних місцях було виявлено його відсутність на своєму спальному місці, а саме в АДРЕСА_2, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_3.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували рапорти начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 та молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_18 від 12.02.2018 (том 1 а.с. 128-129).

Так, відповідно до рапортів ОСОБА_12 та ОСОБА_18, позивач 12.02.2018 о 22 год. 00 хв. під час перевірки засуджених на спальних місцях в приміщенні АДРЕСА_2 було виявлено відсутність на своєму спальному місці засудженого ОСОБА_4, який на протязі 3 хвилин був виявлений в АДРЕСА_2. На зроблене йому зауваження даний засуджений відповів, що його спальне місце та місце проживання АДРЕСА_3 він не має бажання та не буде. Таким чином, позивач самовільно змінив місце проживання без дозволу представників адміністрації, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 107 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ.

Згідно складеного посадовими особами відповідача Акту від 13.02.2018 позивач відмовився від дачі письмових пояснень з приводу вчиненого порушення (том 1 а.с. 130).

Також, в матеріалах справи міститься довідка від 15.02.2018 про проведення начальником відділення СПС ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_4 бесіди виховного характеру, за результатами якої посадовою особою відповідача зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с 132).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 15.02.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 127).

Як вбачається з Протоколу №16, 15.02.2018 відбулося засідання Дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді поміщення в ДІЗО.

В зв'язку із встановленим порушенням, 15.02.2018 начальником державної установи ОСОБА_20 прийнято постанову №48 про поміщення ОСОБА_4 в дисциплінарний ізолятор на 7 діб, про що того ж дня доведено до відома позивача під розпис (том 1 а.с. 126).

При цьому, згідно Довідки № №31 виданої 16.02.2018 черговим медпрацівником, ОСОБА_4 за станом здоров'я може утримуватись в умовах ДІЗО (том 1 а.с. 135).

Відповідно до протоколу №17 від 22.02.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження та оголошення догани (том 1 а.с. 18-19).

Згідно протоколу, 14 лютого 2018 року о 00 год. 40 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме було виявлено його відсутність на своєму спальному місці в АДРЕСА_2, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2 сплячим на спальному місці яке не використовується, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 107 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом молодшого інспектора ВНіБ старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_7 від 14.02.2018 та рапортом заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_21 від 14.02.2018 (том 1 а.с. 144-145).

Також, 14 лютого 2018 року о 22 год. 00 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме було виявлено його відсутність на своєму спальному місці в АДРЕСА_2, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2 де він не проживає. ОСОБА_4 самовільно змінив місце проживання без дозволу представників адміністрації з АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується рапортом начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 від 14.02.2018 (том 1 а.с. 139) .

Згідно складеного посадовими особами відповідача Акту від 14.02.2018, позивач відмовився від дачі письмових пояснень з приводу вчиненого порушення (том 1 а.с. 147).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчинених позивачем порушень начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновки від 22.02.2018 за якими визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 138, 146).

20.02.2018 о 08:00 год. позивача повідомлено про те, що 22.02.2018 об 10:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 137, 143).

Як вбачається з Протоколу №17, 22.02.2018 відбулося засідання дисциплінарної комісії, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді попередження.

В зв'язку із встановленим порушенням, 22.02.2018 начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено довідки про накладення на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді попередження та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани (том 1 а.с. 136, 142).

Відповідно до протоколу №22 від 22.02.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення Суворої догани (том 1 а.с. 20).

Згідно протоколу, 01 березня 2018 року о 06 год. 20 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме під час обходу житлової зони, а саме АДРЕСА_2, був виявлений позивач відділення №6, який не виконав загальну команду «Підйом» та продовжував спати на своєму спальному місці, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 107 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 від 01.03.2018 (том 1 а.с. 152).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 05.03.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що команду «Підйом» він фізіологічно не чув, зазначив, що його особисто не будили. Самостійно не прокинувся, оскільки в нічний час погіршився стан здоров'я (том 1 а.с. 153).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 06.03.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 151).

05.03.2018 о 10:00 год. позивача повідомлено про те, що 06.03.2018 об 14:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 150).

Як вбачається з Протоколу №22, 06.03.2018 відбулося засідання Дисциплінарної комісії, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді оголошення Суворої догани.

В зв'язку із встановленим порушенням, 06.03.2018 відповідачем прийнято постанову від №76 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді Суворої догани, про що під розпис повідомлено позивача (том 1 а.с. 149).

Відповідно до протоколу №27 від 23.03.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО (том 1 а.с. 21-22).

Згідно протоколу, 18 березня 2018 року о 11 год. 50 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме під час обходу локальної дільниці АДРЕСА_2 був виявлений засуджений ОСОБА_4, відділення №6, який проживає в АДРЕСА_2 та знаходився в даному приміщенні без нагрудного розпізнавального знаку, чим порушив вимоги ст. 107 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом оперуповноваженого оперативної групи старшого лейтенанта вн. Служби ОСОБА_8 від 18.03.2018 (том 1 а.с. 163).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 20.03.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що нагрудний знак в нього завжди присутній, локацію не порушував, оскільки відділення № 5 та №6 мають спільну локальну дільницю (том 1 а.с. 167).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 23.03.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 162).

20.03.2018 посадовими особами відповідача складено Акт про відмову ОСОБА_4 від підпису в повідомленні (том 1 а.с. 161), де зазначено його права та дата і час проведення засідання дисциплінарної комісії установи (том 1 а.с. 171).

Того ж дня позивачем подано заяву, в якій останні просить розгляд матеріалів по факту викладеному в рапорті від 20.03.2018 проводити з обов'язковою присутністю адвоката. Крім того, просив надати час для ознайомлення з матеріалами (том 1 а.с. 172).

21.03.2018 о 10:00 год. позивача повідомлено про те, що у зв'язку з його заявою від 20.03.2018 розгляд матеріалів по факту допущеного ним порушення вказаного в рапорті від 20.03.2018 переноситься на 23.03.2018 об 14:30 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 160).

22.03.2018 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив розгляд матеріалів по факту допущеного ним порушення зазначеного рапорті від 20.03.2018 провести 26.03.2018, для можливості забезпечення присутності його адвоката (том 1 а.с. 173).

Також, в матеріалах справи міститься довідка від 15.02.2018 про проведення начальником відділення СПС ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_4 бесіди виховного характеру, за результатами якої посадовою особою відповідача зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с 164).

Як вбачається з Протоколу №27, 23.03.2018 відбулось засідання Дисциплінарної комісії, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді поміщення в ДІЗО.

В зв'язку із встановленим порушенням, 23.03.2018 начальником державної установи ОСОБА_20 прийнято постанову №97 про поміщення ОСОБА_4 в дисциплінарний ізолятор на 5 діб, про що того ж дня доведено до відома позивача під розпис (том 1 а.с. 159).

При цьому, згідно Довідки № №53 виданої 26.03.2018 черговим медпрацівником ОСОБА_4 за станом здоров'я може утримуватись в умовах ДІЗО (том 1 а.с. 158).

Відповідно до протоколу №31 від 20.04.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (том 1 а.с. 23-24).

Згідно протоколу, 13 квітня 2018 року о 11 год. 00 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме під час чергового обходу житлової зони, було виявлено засудженого ОСОБА_22, який спав на своєму спальному місці у невстановлений розпорядком дня час установи, чим порушив вимоги ст. 107 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом старшого оперуповноваженого оперативної групи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 від 13.04.2018 та рапортом молодшого інспектора ОСОБА_13 від 13.04.2018 (том 1 а.с. 177-178).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 17.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою провину не визнав, пояснив, що вказане порушення було зумовлене різким погіршенням стану його здоров'я, а саме тим що піднявся артеріальний тиск (том 1 а.с. 179-180).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення, начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 20.04.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 176).

17.04.2018 о 15:00 год. позивача повідомлено про те, що 20.04.2018 об 14:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 175).

Як вбачається з Протоколу №31, 20.04.2018 відбулося засідання Дисциплінарної комісії, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани, що також засвідчується висновком комісії (том 1 а.с. 176).

В зв'язку із встановленим порушенням, 20.04.2018 начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено довідку про накладення на ползивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (том 1 а.с. 174).

Відповідно до протоколу №34 від 27.04.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді у вигляді поміщення в ДІЗО (том 1 а.с. 23-24).

Згідно протоколу, 19 квітня 2018 року близько 21 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, було реалізовано оперативну інформацію, а саме, під час обходу житлової зони гуртожитку №2 відділення СПС №5 оперуповноваженим оперативної групи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 було проведено поверхневий огляд засудженого ОСОБА_23 під час якого в лівій кишені спортивних штанів виявлено та вилучено мобільний телефон з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар», чим порушив вимоги ч. 7 ст. 102 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом оперуповноваженого оперативної групи старшого лейтенантам внутрішньої служби ОСОБА_8 від 19.04.2018, рапортом молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_24 від 19.04.2018, рапортом молодшого інспектора ВНіБ старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_13 від 19.04.2018 та протокол вилучення №17 від 19.04.2018 (том 1 а.с. 186, 189-192).

Також, в матеріалах справи міститься довідка від 21.04.2018 про проведення начальником відділення СПС ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_4 бесіди виховного характеру, за результатами якої посадовою особою відповідача зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с 195).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 23.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав (том 1 а.с. 201-202).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 27.04.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 184).

24.04.2018 о 10:10 год. позивача повідомлено про те, що 25.04.2018 об 14:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 185).

24.04.2018 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив розгляд матеріалів по факту допущеного ним порушення зазначеного в рапорті від 19.04.2018 провести 27.04.2018, для можливості забезпечення присутності його адвоката (том 1 а.с. 193).

Як вбачається з Протоколу №34, 27.04.2018 відбулося засідання дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді поміщення в ДІЗО.

В зв'язку із встановленим порушенням, 27.04.2018 начальником державної установи ОСОБА_20 прийнято постанову №146 про поміщення ОСОБА_4 в дисциплінарний ізолятор на 10 діб, про що того ж дня доведено до відома позивача під розпис (том 1 а.с. 182).

При цьому, згідно Довідки № №86 виданої 11.05.2018 черговим медпрацівником ОСОБА_4 за станом здоров'я може утримуватись в умовах ДІЗО (том 1 а.с. 199).

Відповідно до протоколу №35 від 04.05.2018 Дисциплінарної комісії, на засудженого ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (том 1 а.с. 26-28).

Згідно протоколу, 27 квітня 2018 року о 16 год. 10 хв. засуджений ОСОБА_4 допустив порушення вимог режиму відбування покарань, а саме був виявлений під час прогулювання по території без нагрудного знаку, чим порушив вимоги ст. 107 КВК України, розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ. Даний факт підтверджується рапортом оперуповноваженого оперативної групи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 від 27.04.2018 (том 1 а.с. 207).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 28.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що займався фізичним спортом. При цьому наголосив, що викладені в рапорті обставини є надуманими (том 1 а.с. 206).

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено висновок від 04.05.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 205).

03.05.2018 о 10:00 год. позивача повідомлено про те, що 04.05.2018 об 11:00 год. в кабінеті начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, повідомлено про його право на оскарження накладеного на нього стягнення, а також про право повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права (том 1 а.с. 175).

Як вбачається з Протоколу №35, 04.05.2018 відбулося засідання дисциплінарної комісії відповідача, на якому вивчено матеріали, що підтверджують факт порушення засудженим ОСОБА_4 вимог режиму утримання, та прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани, що також засвідчується висновком комісії (том 1 а.с. 205.

В зв'язку із встановленим порушенням, 04.05.2018 начальником відділення СПС лейтенантом військової служби ОСОБА_5 складено довідку про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (том 1 а.с. 203).

Вважаючи, що дії посадових осіб відповідача є протиправними, а його притягнення до дисциплінарної відповідальності безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколів:

1) №2 від 05.01.2018 в частині оголошення Попередження засудженому ОСОБА_4;

2) №6 від 19.01.2018 в частині оголошення Суворої догани засудженому ОСОБА_4;

3) №10 від 30.01.2018 в частині оголошення Догани засудженому ОСОБА_4;

4) №16 від 15.02.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 7 діб засудженого ОСОБА_4;

5) №17 від 22.02.2018 в частині оголошення Догани і в частині оголошення Попередження засудженому ОСОБА_4;

6) №22 від 06.03.2018 в частині оголошення Суворої догани засудженому ОСОБА_4;

7) №27 від 23.03.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 5 діб засудженого ОСОБА_4;

8) №31 від 20.04.2018 в частині оголошення Догани засудженому ОСОБА_4;

9) №34 від 27.04.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 10 діб засудженого ОСОБА_4;

10)№35 від 04.05.2018 в частині оголошення Догани засудженому ОСОБА_4

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 1 Кримінально-виконавчого Кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Статтею 5 Кодексу визначено, що кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Відповідно до статті 9 Кодексу засуджені зобов'язані: виконувати встановлені законодавством обов'язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов'язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно із статтею 70 Кодексу, правом застосування заходів заохочення і стягнення, передбачених статтями 67 і 68 цього Кодексу, користуються у повному обсязі начальник виправного центру, а також його прямі начальники. Заходи заохочення і стягнення можуть застосовувати також заступник начальника виправного центру і начальник відділення соціально-психологічної служби виправного центру в межах, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Статтею 131-1 Кодексу визначено поняття дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов'язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно із статтею 132 за невиконання покладених обов'язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися, зокрема, такий захід стягнення як попередження, догана, сувора догана.

Статтею 134 Кодексу визначено порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі. При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. За кілька проступків, вчинених одночасно, накладається одне стягнення. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення звертається до виконання негайно, а у виняткових випадках - у строк не пізніше одного місяця з дня його накладення. Стягнення накладається лише письмово.

Відповідно до статті 135 Кодексу, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов'язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов'язки.

На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби (ч. 4 ст. 135 КВК України).

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов'язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб'єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п'ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії (ч. 6 ст. 135 КВК України).

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду (ч. 7 ст. 135 КВК України).

Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Ці Правила регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі. Правила обов'язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Відповідно до частини другої розділу ІІІ Правил, засуджені зобов'язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Згідно із розділом V Правил, у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з різними категоріями засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин.

Розпорядок дня включає в себе підйом, туалет, фізичну зарядку, приймання їжі, розвід на роботу, перебування на виробництві та навчанні, перевірку наявності засуджених, проведення виховних, культурно-масових та спортивно-оздоровчих заходів тощо. Розпорядок дня установи передбачає порядок та час роботи всіх підрозділів, об'єктів та дільниць установи, у тому числі ДІЗО, ПКТ, медичної частини, їдальні, перукарні, лазні, пральні, крамниці. Розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня засуджених (додаток 7), затверджується наказом начальника установи виконання покарань, узгоджується з начальником територіального органу управління ДПтС, доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим та у відділеннях соціально-психологічної служби.

Відповідно до розділу VI Правил, яким визначено порядок проведення перевірок наявності засуджених, в установах виконання покарань перевірки наявності засуджених організовуються щодня вранці та ввечері у години, визначені розпорядком дня, а також додатково в час перед прийманням їжі засудженими або після цього. У разі потреби вони можуть проводитися у будь-який час доби. Наявність засуджених перевіряється за поіменними картками, виготовленими за зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених (додаток 5).

У нічний час доби перевірка засуджених здійснюється на спальних місцях візуально при нічному освітленні, без підняття засуджених. Для забезпечення якості проведення таких перевірок завішувати чи міняти без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальні місця засудженим забороняється.

Організація перевірок наявності засуджених у житлових зонах покладається на ЧПНУ, начальників відділень і молодших інспекторів чергової зміни

Результати перевірки відображаються в документації ЧПНУ.

Як свідчить аналіз вищевказаних норм законодавства, засудженні повинні неухильно дотримуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та, у випадку їх порушення, нести за це дисциплінарну відповідальність. При цьому, згідно вищенаведених положень, кожний засуджений повинен бути ознайомлений з розпорядком дня, та має безпосередній доступ до вказаного розпорядку. Порушення встановленого розпорядку дня, а також не дотримання правил перебування в установі виконання покарань, має наслідком притягнення винної особи, за умови доведеності вчення останнім проступку, до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №2 від 05.01.2018 в частині оголошення Попередження засудженому ОСОБА_4, суд зважає на наступне.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 27.12.2017 о 05 год. 00 хв. молодшим інспектором ВНіБ ОСОБА_13 у присутності молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_14 була проведена перевірка засуджених на своїх спальних місцях в АДРЕСА_1, в ході якої було виявлено відсутність ОСОБА_4 на своєму спальному місці, який розшукувався на протязі 5 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2, тобто в іншому відділенні де він не проживає на спальному місці іншого засудженого.

Факт відсутності позивача на своєму спальному місці представником позивача в судовому засіданні не заперечувався. Разом з цим, останній вказав, що позивачу не було належними чином (під розписку) повідомлено про місцезнаходження його спального місця. А рапорт про виявлене порушення складено особою, яка має особисту неприязнь до засудженого.

Так, представник позивача в судовому засіданні звернув увагу суду, що визначення спальних місць засуджених повинно бути відображене у відповідному рішенні установи виконання покарань, яке має бути доведене до відома засудженого (під підпис).

З даного приводу стороною відповідача суду було надано належним чином завірену копію витягу з журналу реєстрації новоприбулих засуджених та розподіл по відділеннях СПС Могилів-Подільської виправної колонії області (№114) за №2221 н/т від 03.01.2013, згідно якого ОСОБА_4 11.12.2017 був розподілений до відділенні СПС №6 (том 2 а.с. 57). Також, факт розміщення засудженого ОСОБА_4 станом на 27.12.2017 саме у відділенні №6 знайшло своє підтвердження й Протоколом №22 від 25.11.2017 засідання комісії стосовно розподілу засуджених дільниці карантину, діагностики і розподілу до відділень, згідно з яким прийнято рішення про переведення ОСОБА_4 до відділення СПС №6 (том 1 а.с. 87).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник відділення СПС №6 ОСОБА_5 з приводу визначення та розташування спальних місць засуджених пояснив, що в межах відділення розташування спальних місць засуджених визначає начальник відповідного відділення, повідомляє про це в усній формі засудженого. Пояснив, що гуртожиток №2 складається з двох відділень СПС, а саме з відділення СПС №5 та відділення СПС №6. При цьому, до відділення № 5 відносяться кімнати з НОМЕР_2, а до відділення № 6 кімнати НОМЕР_1.

При цьому, зазначив, що при перевірці наявності засудженого на своєму спальному місці перевіряючий користується складеною план-схемою, на якій схематично визначено місце кожного засудженого, який розподілений до відповідного відділення.

В свою чергу, представник позивача звернув увагу суду, що представниками відповідача не надано жодного належним чином оформленого документу, якій би визначав розташування спального місця позивача, а також не надано доказів яким би засвідчувався факт ознайомлення ОСОБА_4 про виділене йому спальне місце.

З огляду на отримані від представників сторін пояснення та враховуючи покази свідка, суд зазначає, що в даному випадку належним документом, який засвідчує місце до якого був розподілений позивач є Протокол №22 від 25.11.2017 засідання комісії стосовно розподілу засуджених дільниці карантину, діагностики і розподілу до відділень. Прийняття вказаного документу відповідає вимогам КВК України та Правилам внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Таким чином, згідно вказаного Протоколу, станом на 27.12.2017 позивач був розподілений до відділення СПС №6.

Отже, перебуваючи на спальному місці у відділенні №5, до якого засуджений ОСОБА_4 не був розподілений згідно вищезазначеного Протоколу №22 від 25.11.2017, позивач допустив порушення вимог ч. 3 ст. 107 КВК України та п. 2 розділу ІІІ Правил УВП.

З даного приводу у позивача було відібрано письмові пояснення, зміст яких підтверджує викладені у рапорті обставини.

За наслідками проведеного розслідування по факту вчиненого позивачем порушення начальником відділення СПС складено висновок від 05.01.2018 за яким визнано доцільним притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також, вчинення позивачем зазначеного порушення було предметом розгляду на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань, склад якої затверджений наказом начальником ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія» (№114) ОСОБА_20 від 20.01.2017 за №49/09-17. Про дату та час засідання Дисциплінарної комісії позивач був повідомлений завчасно та належним чином під підпис. Присутність на засіданні комісії адвоката не вимагав. По факту допущеного позивачем порушення складено Довідку від 05.01.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення попередження

Отже, в даному випадку факт допущеного позивачем проступку не заперечується стороною позивача. підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4, в свою чергу, відповідачем дотримано процедури притягнення засудженої особи до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, викладені в позовній заяві мотиви представника позивача щодо упередженого ставлення до ОСОБА_4 посадової особи відповідача, яка склала рапорт не знайшло свого підтвердження ні матеріалами справи, ні отриманими від свідків поясненнями.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №2 від 05.01.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення Попередження, є обґрунтованою та вмотивованим.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №6 від 19.01.2018 в частині оголошення Суворої догани засудженому ОСОБА_4, суд зважає на наступне.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 17.01.2018 о 10 год. 20 хв. оперуповноваженим оперативної групи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_16 під час чергового обходу житлової зони, а саме локальної дільниці №3, біля дільниці посиленого контролю був виявлений позивач, який встановив словесний зв'язок з засудженим який утримується в дільниці посиленого контролю.

Факт вчинення вказаного порушення зафіксовано в рапорті чергового ОСОБА_16 від 17.01.2018.

Досліджені в судовому засіданні матеріали, свідчать, що будь-яких порушень під час розгляду питання накладення на позивача стягнення встановлено не було.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання представника позивача на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які відеоматеріали, а також покази свідків (інші засуджені), які можуть підтвердити викладені факти співробітником установи про вжиття позивачем нецензурних слів по відношенню до іншого засудженого, що, на думку представника позивача, підтверджує необ'єктивність та неправомірність проведення перевірки про накладення стягнення, що в подальшому призвело до прийняття начальником установи неправильних рішень у вигляді притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, оскільки обов'язковість наявності в матеріалах справи відеодоказів або пояснень свідків не передбачено ні Правилами ні Кодексом.

Дане порушення, згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, було зафіксовано в складеному вказаною посадовою особою рапорті. По факту вчиненого порушення начальником відділення СПС ОСОБА_5 було проведено розслідування та зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

З приводу застосування виду дисциплінарного стягнення саме суворої догани представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідна міра була обрана за умовами встановлених обставин (причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, пояснення засудженої щодо суті проступку), що прямо передбачено п.7 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №6 від 19.01.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення Суворої догани, є обґрунтованою та вмотивованим.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №10 від 30.01.2018 в частині оголошення догани засудженому ОСОБА_4, суд зважає на наступне.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 23.01.2018 о 7 год. 20 хв. під час проведення молодшим інспектором ВНіБ ОСОБА_11. чергового обходу спальних приміщень гуртожитку №2 було виявлено, що засуджені, які там проживають, у верхньому одязі лежать на ліжках. Даним засудженим було зроблено усне зауваження. Після чого ОСОБА_11 пішов до чергової частини куди за ним прослідував ОСОБА_4 Увійшовши до чергової частини ОСОБА_4 почав висловлювали невдоволення діями посадової особи відповідача ОСОБА_11 та почав сперечатись, при цьому неодноразово звертався до нього на «Ти» та називав ОСОБА_29.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували рапорти молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11, старшого оперуповноваженого оперативної групи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 та молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 від 23.01.2018

Також, судом встановлено, що факт розмови 23.01.2018 з посадовою особою відповідача ОСОБА_11 позивач в наданих під час проведеної перевірки письмових поясненнях не заперечив, однак вказав, що голосу не підвищував, не сперечався, а лише пояснював свої дії.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача на упереджене ставлення молодшого інспектора ВНіБ ОСОБА_11 до засудженого ОСОБА_4, оскільки останнє не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. Більш того, наведені в матеріалах справи твердження представника позивача, що допущене ОСОБА_4 порушення було зумовлено безпідставністю зробленого посадовою особою відповідача зауваженням є хибним, оскільки навіть у випадку, якщо припустити, що зауваження зроблене на адресу позивача було помилковим, вказане не дає права засудженому на некоректну поведінку з даною посадовою особою, зокрема присвоєння останньому прізвиська.

З даного приводу в судовому засіданні в якості свідків були допитані посадові особи відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10, які своїми показами підтвердили викладену у рапортах від 23.01.2018 інформацію.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи пояснення засуджених ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 суд оцінює критично, оскільки останні містять лише опис загальних характеристик позивача та жодним чином ні підтверджують, ні спростовують обставини допущеного ОСОБА_4 порушення, що мало місце 23.01.2018 та знайшло своє відображення у вищезазначених рапортах.

Також, судом було взято до уваги, що розгляд даного порушення було здійснено за участі адвоката позивача, однак після прийняття оскаржуваного протоколу, жодних зауважень на адресу керівництва колонії висловлено не було.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №10 від 30.01.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, прийняте за наслідками проведеної перевірки, є обґрунтованою та вмотивованим.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №16 від 15.02.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 12.02.2017 о 22 год. 00 хв. начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_12 у присутності молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_18 була проведена перевірка засуджених на своїх спальних місцях в АДРЕСА_2, в ході якої було виявлено відсутність ОСОБА_4 на своєму спальному місці, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2, про що посадовими особами відповідача було складено відповідні рапорти.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Наказу №1 від 08.01.2018 «Про переведення засуджених з відділення СПС до відділення СПС», засуджений ОСОБА_4 був переведений з відділення СПС №6 до відділення СПС №5. В подальшому, відповідно до Наказу №4 від 10.02.2018 «Про переведення засуджених з відділення до відділення СПС», засуджений ОСОБА_4 був переведений з відділення СПС 5 до відділення СПС 6.

При цьому, відповідно до Журналу реєстрації новоприбулих засуджених та розподіл по відділеннях СПС Могилів-Подільської виправної колонії області (№114), безпосередній керівник позивача був ознайомлений з даним наказом тільки 12.02.2018.

В контексті наведеного суд враховує, що як вбачається зі змісту рапортів посадових осіб відповідача, ОСОБА_4 відмовлявся підніматись в кімнату НОМЕР_3, обґрунтувавши свою відмову тим, що його спальне місце знаходиться у кімнаті №2 відділення СПС №5. Разом з цим, відповідач не надав жодних доказів, про повідомлення ОСОБА_4 про зміну його спального місця станом на час фіксації вказаного порушення..

З огляду на викладене суд зауважує, що заходи дисциплінарного стягнення повинні бути співрозмірними із вчиненим порушенням. При цьому, відповідно до положень ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення, окрім іншого, повинні враховуються обставини за яких було вчинено відповідне порушення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена без урахування всіх обставин справи. Більш того, до позивача застосовано один з крайніх заходів впливу, а саме дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО.

За наведених обставин, суд вважає, що рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №16 від 16.02.2018 Попередження засудженому ОСОБА_4 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО, прийняте за наслідками проведеної перевірки, є не обґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №17 від 22.02.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень у вигляді оголошення попередження та догани, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 14 лютого 2018 року о 00 год. 40 хв. молодшим інспектором ВНіБ ОСОБА_7 у присутності заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_21 було виявлено відсутність позивача на своєму спальному місці в АДРЕСА_2, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2 сплячим на спальному місці яке не використовується. Того ж дня, о 22 год. 00 хв. начальником відділення СПС ОСОБА_5 було виявлено відсутність ОСОБА_4 на своєму спальному місці в АДРЕСА_2, який розшукувався на протязі 3 хвилин та був виявлений в АДРЕСА_2 де він не проживає.

За наслідком проведеного розслідування дисциплінарною комісією відповідача, на якому було вивчено матеріали, що підтверджують факт допущених засудженим ОСОБА_4 порушень вимог режиму утримання, прийнято рішення про застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення попередження та догани.

З огляду на викладене суд зауважує, що рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути, окрім іншого, чітким та зрозумілим.

В даному випадку, до позивача одним рішенням за два окремих порушення застосовано два дисциплінарних стягнення. При цьому його зміст не дає змогу встановити, за яке само порушення застосовано відповідне стягнення, що в свою чергу позбавляє суд можливості визначитись щодо дотримання відповідачем при застосуванні заходів стягнення принципу ієрархічності.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст. 19 Конституції України, суд вважає що в даному випадку, відповідач приймаючи оскаржуване рішення у формі протоколу №17 від 22.02.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень у вигляді оголошення попередження та догани діяв у межах, але не у спосіб визначений чинним на час його прийняття законодавством, а відтак відповідне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №22 від 06.03.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення Суворої догани, суд виходить з наступного.

Розпорядок дня установи виконання покарань передбачає порядок та час роботи всіх підрозділів, об'єктів та дільниць установи, у тому числі ДІЗО, ПКТ, медичної частини, їдальні, перукарні, лазні, пральні, крамниці.

Розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня засуджених (додаток 7), затверджується наказом начальника установи виконання покарань, узгоджується з начальником територіального органу управління ДПтС, доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим та у відділеннях соціально-психологічної служби.

Наказами начальників установ виконання покарань установлюється система подачі сигналів та команд для забезпечення виконання засудженими розпорядку дня.

Як вбачається із Розпорядку дня для засуджених, які тримаються в ДУ "Могилів-Подільська виправна колонія" (№114), погодженого начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації та підписаного начальником колонії №114 захід, зокрема підйом проводиться о 6.00 год. - 6.10 год. ранку (том 1 а.с. 96).

Згідно з рапортом посадової особи відповідача № 147 від 01.03.2018 було виявлено порушення розпорядку дня з боку засудженого ОСОБА_4, яке виразилося у тому, що 01.03.2018 о 6.20 год. ранку засуджений не виконав команду "Підйом" та продовжував спати на своєму спальному місці.

Засудженому було зроблено зауваження та роз'яснено суть допущеного ним порушення та запропоновано надати письмове пояснення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 05.03.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що команду «Підйом» він фізіологічно не чув, зазначив, що його особисто не будили. Самостійно не прокинувся, оскільки в нічний час погіршився стан здоров'я.

При цьому, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення дані пояснення були оцінені критично. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що станом на час вчинення позивачем вищезазначеного проступку, останній до медичної частини по допомогу не звертався, при цьому на період з 01.03 по 02.03.2018 мав лише звільнення від роботи та фізичної зарядки, яке отримав вже після допущеного порушення. Таким чином, наведені у письмових поясненнях позивача мотиви, за вказаних обставин не можливо вважати поважними.

Суд з даною позицією відповідача не погоджується, зокрема з огляду на наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з медичної картки засудженого ОСОБА_4, останній взятий на диспансерний облік з відповідним переліком захворювань, які мали хронічний характер. Також зміст вказаного витягу свідчить що 01.03.2018 позивач звертався до медичної частини по допомогу, в наслідок чого йому було встановлено відповідний деагноз та надано звільнення від фізкультури на період з 01.03 по 02.03.2018.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що принаймні 01.03.2018 позивач мав погане самопочуття, зумовлене загостренням хронічного захворювання, що в подальшому зумовило його звернення до медичної частини.

При цьому, посилання відповідача на те, що невиконання команди «Підйом» передувало зверненню позивача до медичної частини, а відтак при визначенні вини позивача не повинно враховуватись, на переконання суду є недоречним, позаяк час звернення до відповідного закладу напряму не може свідчить про час коли позивач відчув симптоми хвороби.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена без урахування всіх обставин справи. При цьому до позивача застосовано один з крайніх заходів впливу, а саме дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення Суворої догани.

За встановлених обставин справи, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №22 від 06.03.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення Суворої догани, підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №27 від 23.03.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 18 березня 2018 року о 11 год. 50 хв. оперуповноваженим оперативної групи ОСОБА_8 під час обходу локальної дільниці АДРЕСА_2 був виявлений засуджений ОСОБА_4, відділення №6, який проживає в АДРЕСА_2 та знаходився в даному приміщенні без нагрудного розпізнавального знаку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 20.03.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що нагрудний знак в нього завжди присутній, локацію не порушував, оскільки відділення № 5 та №6 мають спільну локальну дільницю.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, під час розгляду призначення позивачу даного виду дисциплінарно стягнення відповідачем було проігноровано прохання засудженого щодо розгляду його справи у присутності адвоката.

Як було встановлено судом під час розгляду справи позивачем 20.03.2018 подано заяву, в якій останні просить розгляд матеріалів по факту викладеному в рапорті від 20.03.2018 проводити з обов'язковою присутністю адвоката. Крім того, просив надати час для ознайомлення з матеріалами

В зв'язку з поданим клопотанням, відповідачем під розпис повідомлено ОСОБА_4 про те, що у зв'язку з його заявою від 20.03.2018 розгляд матеріалів по факту допущеного ним порушення зазначеного рапорті від 20.03.2018 переноситься на 23.03.2018 об 14:30 год.

При цьому, 22.03.2018 позивач повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив розгляд матеріалів по факту допущеного ним проступку зазначеного рапорті від 20.03.2018 провести 26.03.2018, для можливості забезпечення присутності його адвоката.

Однак, відповідачем дане клопотання позивача було залишено позаувагою та проведено засідання дисциплінарної комісії саме 23.03.2018 за відсутності адвоката засудженого.

Обґрунтовуючи в судовому засіданні підстави, що зумовили терміновість проведення даного засідання, представник відповідача вказала, що згідно вимог КВК України розгляд питання щодо притягнення засудженої особи до дисциплінарної відповідальності має відбутись в межах 10 днів з часу виявлення відповідного порушення.

Суд не погоджується з вказаною позицією відповідача та вважає за необхідне зазначити, що частиною 3 статті 134 КВК України визначено, що стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже з аналізу зазначеної норми слідує, що відповідач за необхідності проведення перевірки, тобто з метою повного та всебічного з'ясування обставин вчиненого засудженою особою порушення, в тому числі у випадку невизнання останнім своєї провини, має можливість відтермінувати розгляд питання про притягнення винної особи до відповідальності на строк не більше як на шести місяців з дня вчинення проступку.

При цьому, слід зазначити, що право на отримання правової допомоги від адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи є правом засудженого, що визначено положенням ст. 107 КВК України.

В даному випадку, позивач був протиправно позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. В той же час, відповідачем за відсутності адвоката позивача, до засудженого було застосовано дисциплінарне стягнення, яке є один з найсуворіших видів стягнення, передбачених ст. 132 КВК України.

За наведених обставини, суд вважає, що прийняте відповідачем рішення у вигляді протоколу №27 від 23.03.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №31 від 20.04.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 13 квітня 2018 року о 11 год. 00 хв. старшим оперуповноваженим оперативної групи ОСОБА_6 та молодшим інспектором ОСОБА_13 під час чергового обходу житлової зони, було виявлено засудженого ОСОБА_22, який спав на своєму спальному місці у невстановлений розпорядком дня час установи.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 17.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою провину не визнав, пояснив, що вказане порушення було зумовлене різким погіршенням стану його здоров'я, а саме тим, що піднявся артеріальний тиск.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, саме погане самопочуття ОСОБА_4 зумовило перебування останнього на своєму спальному місці. При цьому, зазначив, що дане порушення було встановлено у вільний від роботи час, а відтак позивач мав право на відпочинок.

З даного приводу суд звертає увагу, що відбування покарання в колонії пов'язана з певними обмеженнями, зокрема засуджені повинні дотримуватись визначеного в установі розпорядку дня, який доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим та у відділеннях соціально-психологічної служби.

Слід зазначити, що як вбачається із розпорядку дня для засуджених, які тримаються в ДУ "Могилів-Подільська виправна колонія"(№114), в період з 10:00 год. до 12:00 год. засуджені здійснюють роботи по благоустрою колонії, в той час як вільний час даним розпорядком передбачений з 19:00 год. до 19:30 год, а сон з 22:00 год. до 06:00 год.

Згідно з наявного в матеріалах справи витягу з медичної картки засудженого ОСОБА_4, останній 13.04.2018 за медичною допомогою не звертався, а відтак наведені у письмових поясненнях твердження про його погане самопочуття документального підтвердження матеріалами справи не знайшли.

Отже, в даному випадку факт порушення сторонами не заперечується, поважність зазначених позивачем підстав, що зумовили вчинення проступку матеріалами справи спростовано, в свою чергу відповідачем дотримано процедури притягнення засудженої особи до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №31 від 20.04.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, є таким, що, прийняте у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, в тому числі КВК України.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №34 від 27.04.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення в ДІЗО, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 19 квітня 2018 року близько 21 год. 30 хв. посадовими особами відповідача було реалізовано оперативну інформацію, а саме, під час обходу житлової зони гуртожитку №2 відділення СПС №5 оперуповноваженим оперативної групи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 було проведено поверхневий огляд засудженого ОСОБА_23 під час якого в лівій кишені спортивних штанів виявлено та вилучено мобільний телефон з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар».

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 23.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав

Згідно, наявної в матеріалах справи довідки від 21.04.2018 начальником відділення СПС ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_4 проведено бесіду виховного характеру, за результатами якої посадовою особою відповідача зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно ч.7 ст.102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ КПК України.

Вилучений у засудженого ОСОБА_4 телефон входить в перелік предметів, виробів і речовин, зберігання яких засудженим заборонено, згідно Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2013 №275 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань».

При цьому, суд критично оцінює наведені у позовній заяві посилання представника позивача на те, що даним телефоном користувалися працівники установи і давали для користування іншим засудженим протягом 3 років, а потім написали документи про вилучення його в засудженого ОСОБА_4 з метою компрометації відомостей про нього, оскільки дані твердження в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження жодним документом або показом свідка.

Крім того, суд критично оцінює посилання представника позивача на незадовільний стан здоров'я ОСОБА_4, як на підставу для скасування застосованого до позивача заходу дисциплінарного стягнення, оскільки: по-перше, стан здоров'я засудженого ніяким чином не впливає на той факт, що в ОСОБА_4 був знайдений предмет, зберігання якого заборонено згідно Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2013 №275; по-друге на час реалізації застосованого до ОСОБА_4 заходу дисциплінарного стягнення згідно протоколу № 34 від 27.04.2018, стан здоров'я позивача дозволяв його поміщення у ДІЗО, що підтверджується відповідною медичною довідкою №86 від 11.05.2018.

Зважаючи на сукупність встановлених обставин, дотримання відповідачем процедури притягнення засудженої особи до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №34 від 27.04.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення позивача в ДІЗО, прийнято у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, в тому числі КВК України.

Також, надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі протоколу №35 від 04.05.2018 в частині застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, суд виходить з наступного.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що 27 квітня 2018 року о 16 год. 10 хв. оперуповноваженим оперативної групи ОСОБА_8 був виявлений засуджений ОСОБА_4 під час прогулювання по території без нагрудного знаку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 28.04.2018, наданих по факту вчиненого порушення, засуджений свою вину не визнав, вказав, що займався фізичним спортом. При цьому наголосив, що викладені в рапорті обставини є надуманими.

Представник позивача, в свою чергу наголошував на упереджене ставлення посадових осіб відповідача до засудженого ОСОБА_28, а також вважав недоведеним провину останнього за відсутності належних відеодоказів.

При цьому, суд відповідні зауваження представника позивача оцінює критично, оскільки, як вже зазначалось вище, обов'язковість наявності в матеріалах справи відеодоказів або пояснень свідків не передбачено ні Правилами ні КВК України.

Дане порушення, згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, було зафіксовано в складеному вказаною посадовою особою рапорті. По факту вчиненого порушення начальником відділення СПС ОСОБА_5 було проведено розслідування та зроблено висновок про доцільність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

З приводу застосування виду дисциплінарного стягнення саме догани представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідна міра була обрана за умовами встановлених обставин (причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, пояснення засудженої щодо суті проступку), що прямо передбачено п.7 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що перевірка за фактом порушення позивачем вимог режиму проведена об'єктивно, з урахуванням обставин справи, враховуючи поведінку засудженого. Будь яких процедурних порушень проведення перевірки під час розгляду справи судом не встановлено.

А тому, рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №35 від 04.05.2018 застосованого до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, прийняте за наслідками проведеної перевірки, є обґрунтованою та вмотивованим.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності суд доходить висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними прийнятих дисциплінарною комісією Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» рішень у формі протоколів: №16 від 15.02.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 7 діб засудженого ОСОБА_4; №17 від 22.02.2018 в частині оголошення Догани і в частині оголошення Попередження засудженому ОСОБА_4; №22 від 06.03.2018 в частині оголошення Суворої догани засудженому ОСОБА_4; №27 від 23.03.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 5 діб засудженого ОСОБА_4 та як наслідок, їх скасування.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністартивний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №16 від 15.02.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 7 діб засудженого ОСОБА_4.

Визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №17 від 22.02.2018 в частині оголошення Догани і в частині оголошення Попередження засудженому ОСОБА_4.

Визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №22 від 06.03.2018 в частині оголошення Суворої догани засудженому ОСОБА_4.

Визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» у формі протоколу №27 від 23.03.2018 в частині поміщення в ДІЗО на 5 діб засудженого ОСОБА_4.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 (АДРЕСА_4)

Відповідач: Державна установа "Могилів-Подільська виправна колонія"(№114) (АДРЕСА_4)

Повний текст виготовлено та підписано: 20.11.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна