Справа № 320/6380/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2018 року м. Київ № 320/6380/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-Експлуатаційна контора № 1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів з позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-Експлуатаційна контора № 1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 255 438,78 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху у зв’язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб’єкту владних повноважень право на пред’явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень.

Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позову слідує, що підставою для звернення з ним до суду є те, що відповідач не виконав вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», зокрема, за 4 робочі місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняті ними відповідач до 15.04.2018 включно повинен був самостійно сплатити, але не сплатив, адміністративно-господарські санкції. Отже, строк для звернення до суду з даним позовом сплинув 16.07.2018.

При цьому, позивач звернувся до суду лише 29.11.2018, тобто, після спливу тримісячного строку, визначеного ст. 122 КАС України.

Доводи позивача про те, що на нього не поширюються вимоги ч. 2 ст. 122 КАС України щодо тримісячного строку звернення до суду, суд оцінює критично у зв’язку з наступним.

Так, позивач стверджує, що Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів не є суб’єктом владних повноважень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 20.05.2013 № 8 роз’яснено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до п. 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 № 129 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2011 за № 528/19266, є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується, координується та контролюється Державною службою з питань інвалідів та ветеранів України.

Відповідно до покладених завдань Фонд, серед іншого, координує та контролює роботу територіальних відділень Фонду соціального захисту інвалідів, у тому числі щодо: збору сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; облік зазначених сум адміністративно-господарських санкцій та пені і використання шляхом надання фінансової допомоги, цільової позики, дотацій на створення спеціальних робочих місць для працевлаштування інвалідів, забезпечення функціонування всеукраїнських, державних, міжрегіональних центрів професійної реабілітації інвалідів і державних центрів соціальної реабілітації дітей-інвалідів, фінансування заходів, спрямованих на фізкультурно-спортивну реабілітацію інвалідів, фінансування витрат на професійну підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку інвалідів та інші заходи, визначені законом.

Частина 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлює, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів

Цією ж статтею визначено, що спори, які виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або

у судовому порядку.

Отже, враховуючи публічно-правовий характер цих відносин, такі справи розглядаються адміністративними судами.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір – спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв’язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суд зазначає, що термін «суб’єкт владних повноважень» у КАС України вживається у значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадової чи службової особи, іншого суб’єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З викладеного слідує, що на позивача поширюються вимоги встановлені ч. 2 ст. 122 КАС України щодо тримісячного строку звернення до суду, оскільки даний позов ним подано саме як суб’єктом владних повноважень у розумінні КАС України, при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Також позивач посилається на те, що у Київському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів у період з 20.11.2017 по 12.06.2018 був повністю не укомплектований відділ правової роботи, а з червня 2018 цей відділ працює у неповному складі, що зумовило подачу до суду лише частини із 60 позовів.

Суд зазначає, що такі доводи не можуть бути визнані поважними для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки вони жодним чином не підтверджені та не дають змоги встановити підстав для подачі до суду у встановлений законом строк лише певних позовів.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу десятиденного строку для надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із посиланням на поважні підстави для поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як встановлено судом, до позовної заяви додано платіжне доручення про сплату судового збору від 23.08.2018 № 117 у сумі 3 804,02 грн.

Проте, платіжне доручення з такими ж реквізитами додано до позовної заяви у справі № 320/5252/18.

З викладеного слідує, що у справі № 320/6380/18 відсутні докази сплати судового збору.

Також згідно ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається, зокрема, ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Так, у позовній заяві позивач стверджує про те, що сума адміністративно-господарських санкцій та пені, яка підлягає сплаті відповідачем становить 255 438,78 грн.

Проте, у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню у сумі 300 488,90 грн.

Отже, позивачу слід уточнити ціну позову.

Також згідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові – для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Частиною 1 ст. 42 КАС України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

У позовній заяві одним із учасників справи позивачем вказано Київський обласний центр зайнятості в якості третьої особи.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов’язки.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Проте, позивачем не зазначено у позовній заяві, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов’язки Київського обласного центру зайнятості, та не подано до суду заяви про залучення вказаного органу до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення позивачу копії даної ухвали шляхом:

- надання позивачем суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із посиланням на поважні підстави для поновлення такого строку,

- уточнення позивачем ціни позову,

- надання позивачем належних доказів сплати судового збору за реквізитами Київського окружного адміністративного суду у розмірі згідно вимог Закону України «Про судовий збір»,

- надання позивачем пояснень стосовно того, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов’язки Київського обласного центру зайнятості та відповідної заяви про залучення вказаного органу до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст.ст. 4, 42, 49, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-Експлуатаційна контора № 1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені – залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лапій С.М.