Справа № 819/738/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/863/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року (суддя першої інстанції Баранюк А.З., м. Тернопіль, повний текст складено 08.06.2018),

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України стосовно нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 14 від 13 грудня 2017 року, зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 13 грудня 2017 року подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 червня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України стосовно нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 14 від 13 грудня 2017 року. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 13 грудня 2017 року подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6750 грн.

Із таким судовим рішенням не погодилася Державна фіскальна служба України та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи незгоду, відповідач зазначив, що підставою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних було надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, поданої підприємцем ОСОБА_1 було прийнято у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 190 від 29 березня 2017 року, п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Так, позивач надав для реєстрації податкову накладну №14 виписану на ТОВ «Степ», однак підтверджуючих документів на оплату подано не було. Отже, позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні необхідно відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незаконність дій відповідача щодо відмови у реєстрації накладної.

Представник відповідача Котис В.Я. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги. Наполягв на законності і обгрунтованності оскаржуваного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 включений до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в своїй діяльності здійснює діяльність з торгівлі засобами захисту рослин відповідно до отриманої ліцензії Міністерства аграрної політики та продовольства України серії НОМЕР_2.

01.01.2017 між позивачем та ТОВ «Степ» (Покупець) було укладено договір № 01/01 про поставку продукції на умовах товарного кредиту.

На виконання умов зазначеного договору 13 грудня 2017 року позивач продав ТОВ «Степ» засіб захисту рослин в кількості 1170 літрів на суму 285671,88 грн з ПДВ. 13 грудня 2017 року позивачем було подано для реєстрації податкову накладну № 14.

28.12.2017 позивачем отримано квитанцію, в якій його повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної у зв'язку з тим, що вона не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії). Також в квитанції зазначено, що за результатами опрацювання СМОКР було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 3808.

31.01.2018 позивачем було подано повідомлення №3, пояснення та копії документів, що підтверджували товарність операції.

06.02.2018 комісією ДФС було прийнято рішення за № 586581/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 13.12.2018. Підставою для відмови зазначено те, що надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погодившись із відповідним рішенням, позивач подав скаргу від 13.02.2018, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 06.02.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 13.12.2017. До скарги позивач долучив копії документів, які підтверджують можливість та факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, в реєстрації якої було відмовлено.

Згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, дану скаргу отримано уповноваженою особою Державної фіскальної служби 19 лютого 2018 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Тернопільського окружного адміністративного суду про незаконність дій відповідача з таких підстав.

У відповідності до пп. «а» п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг, у відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У відповідності до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Наказ № 567) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Критеріїв передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п. 56, 23 ст. 56 ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей: скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим; якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Аналогічні приписи містяться і в Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №485 від 04.07.2017 (далі - Порядок №485).

Як зазначалося вище, позивач не погодившись із рішенням комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 586581/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 13.12.2018 в ЄРПН подав скаргу від 13.02.2018, яку отримано уповноваженою особою Державної фіскальної служби 19 лютого 2018 року.

Однак, відповідне рішення відповідачем прийнято не було.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства скарга позивача вважається повністю задоволеною на користь платника податку з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Відповідно до п. 18 порядку №485, задоволення скарги є підставою для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених у скарзі, з урахуванням вимог пункту 200-1.3 статті 200 Кодексу.

Згідно п. 19 та 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як вбачаєтсья з матерілів справи, позивач 31 січня 2018 року на вимогу податкового органу надіслав свої пояснення та копії документів, що підтверджують походження та наявність у нього реалізованого товару, а також реальність здійснених операцій по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.

Так, документами, що підтверджують репальність торгової операції є копія рахунку-договору на оплату №121 від 31січня 2017 року згідно якого ФОП ОСОБА_1 придбав у ТзОВ «Укравіт Агро» 1200 літрів Дезарал Екстра, видаткова накладна №118 від 02.02.2017 по рахунку-договору на оплату №121 від 31січня 2017, платіжне доручення №812 про оплату ОСОБА_1 42000,00 грн ТзОВ «Укравіт Агро», платіжне доручення №813 про оплату ОСОБА_1 40000,00 грн ТзОВ «Укравіт Агро», платіжне доручення №2 про оплату ОСОБА_1 207550,94 грн ТзОВ «Укравіт Агро» та податкова накладна №126 від 31.01.2017, що підтверджує факт наявності відповідних товарів у позивача.

Отже цими документами встановлено придбання позивачем товару, який у подальшому було реалізовано ТОВ «Степ».

Реальність здійснення операції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена, підтверджують також наявні у матеріалах справи копія ліцензії серії НОМЕР_2 від 15.03.2012, що підтверджує право позивача здійснювати торгівлю пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин).

Видатковою накладною №2 від 13 грудня 2017 року підтверджено перехід права власності ТзОВ «Степ» через ОСОБА_4 1170 літрів по ціні 203,47 грн засіб захисту рослин Дезарал екстра на загальну суму 238059,90 грн.

Факт здійснення господарської операції підтверджено також товарно-транспортною накладною про доставку товару ТзОВ «Степ», платіжним дорученням №14 від 17.01.2018 про оплату ТзОВ «Степ» 734989,20 грн.

Доводи апелянта про неможливість відкриття в електронному варіанті поданих документів через невірно обраний формат і, як наслідок, відсутність підстав для реєстрації податкової накладної, є безпідставними, так як цей недолік міг бути усунутий шляхом повторного надіслання копій або долідження їх у паперовому вигляді.

Враховуючи викладене, у відповідача не було підстав для відмови у реєстарції поданої позивачем податкової накладної.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження правомірності прийняття ним рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На вимогу апеляційного суду представником позивача Котис В.Я. було надано докази відображення у Книзі обліку доходів отриманих ним від позивача коштів в якості оплати за правничу допомогу.

Відповідач не заявляв у суді першої інстанції та при поданні апеляційної скарги про неспівмірність здійснених витрат.

Отже підстав для скасування рішення в цій частині немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у справі № 819/738/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст складено 30 листопада 2018 року