Справа № 524/8543/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 р. Справа № 524/8543/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.11.2018, суддя Нестеренко С.Г., по справі № 524/8543/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Обертаса Романа Юрійовича

про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Обертаса Р.Ю. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.10.2018 року серії ВР № 297156.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.11.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 08.10.2018 року близько 10 год. 50 хв., ОСОБА_1 на 98-у км. автомобільної дороги М-22 Полтава-Олександрія, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, р.н. НОМЕР_1, був зупинений інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Обертасом Р.Ю.

За наслідками зупинки відповідачем винесено постанову від 08.10.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за керування автомобілем без проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу, чим порушено вимоги п. п. 31.3. б) Правил дорожнього руху.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, передбачених діючим законодавством України.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 31.1. б Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю, відповідно до цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що заборона експлуатації транспортних засобів без проведення обов'язкового технічного огляду стосується зокрема легкових автомобілів, безпосередня мета використання яких є отримання прибутку від здійснення діяльності з перевезення пасажирів або вантажів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб перебуває у власності ТОВ «Порше лізинг Україна» та використовується у господарській діяльності товариства, з огляду на що в силу ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов'язковому технічному контролю.

Однак, колегія суддів із таким твердженням не погоджується та зазначає настпуне.

Так, умовою, за якої стає обов'язковим проходження технічного огляду легковим автомобілем, є безпосереднє його використання із метою отримання прибутку, при цьому саме від здійснення діяльності з перевезення пасажирів або вантажів.

Судовим розглядом встановлено, що зазначений транспортний засіб згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ТОВ «Порше лізинг Україна», по типу автомобіль є седан-В та не проходив обов'язковий технічний контроль.

Відповідно до страхового полісу № ЕР.121582264 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO за типом є легковим (В1).

ОСОБА_1 використовує автомобіль VOLKSWAGEN POLO, р.н. НОМЕР_1 на умовах внутрішнього фінансового лізингу відповідно до Договору про фінансовий лізинг № 00008190 від 21.08.2013 року, укладеного із ТОВ «Порше лізинг Україна».

У свою чергу, ТОВ «Порше лізинг Україна» використовує зазначений транспортний засіб шляхом його передачі у користування на умовах договору лізингу.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

У свою чергу, відповідно до п. 3.6 додатку до Договору про фінансовий лізинг № 00008190 від 21.08.2013 року, укладеного позивачем із ТОВ «Порше лізинг Україна», «Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу»: у випадку, якщо лізингоодержувачем є фізична особа, контракт укладається з метою забезпечення особистих потреб лізингоодержувача, що не пов'язані з його господарською діяльністю.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що ні ТОВ «Порше лізинг Україна» як власником транспортного засобу, ні ОСОБА_1 як безпосереднім користувачем, автомобіль VOLKSWAGEN POLO, р.н. НОМЕР_1, не використовується з метою отримання прибутку від здійснення діяльності з перевезення пасажирів або вантажів, як визначено ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

А тому, в силу положень ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, р.н. НОМЕР_1, обов'язковому технічному контролю не підлягає, з огляду на що колегія суддів доходить висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно позовних вимог щодо оскарження дій інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Обертаса Р.Ю. колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

В позовній заяві позивачем жодним чином не обгрунтовано якими саме діями відповідача порушені його права.

У ході судового розгляду також не встановлено вчинення відповідачем неправомірних дій під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б безпосередньо порушили права, свободи та інтереси позивача по справі, та відповідно потребували окремого судового захисту.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.11.2018 по справі № 524/8543/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Обертаса Романа Юрійовича у справі про адміністративне правопорушення від 08.10.2018 року серії ВР № 297156.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов О.В. Присяжнюк