Справа № 826/9828/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2018 року № 826/9828/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТЦ "Алвіго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12)
доГоловного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2018 №, №2, №2,
за участю представників сторін:

представник позивача: Придувалова В.В.;

представник відповідача: Полякової С.Б.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18 травня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму 438 578,00 грн. (у т.ч. 350 862,00 грн. за основним платежем, 87 716,00 грн. - за штрафними санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18 травня 2018 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 222 120,00 грн. (в т.ч. - 222 120,00 грн. за основним платежем);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 18 травня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на суму 149 726,00 грн. (в т.ч. 149 726,00 грн. за основним платежем).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що подання у встановлені законодавством строки декларацій, звітностей та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податку на додану вартість підприємством не заперечується інформацією, викладеною в акті перевірки. Крім того, представник позивача стверджує, що в ході перевірки Товариство сприяло працівникам контролюючого органу в наданні всіх необхідних первинно-бухгалтерських документів, як для огляду, так і завірених належним чином їх копій, перелік яких зазначено в акті перевірки та не заперечується його змістом. При цьому, надані первинно-бухгалтерські документи складені у відповідності до норм чинного на момент їх складання Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та дефектність яких не визнана у встановленому законом порядку.

На думку представника позивача, всупереч вимог Податкового кодексу України співробітники Головного управління Державної податкової інспекції у м. Києві в акті перевірки не спростовують законність дій платника податків (позивача), а лише зазначають про відсутність реальності його господарських операцій з контрагентами, тобто фактично реальність його господарських операцій з контрагентами, тобто фактично, контролюючим органом заміщено обов'язок спростування презумпції законності дій та рішень платника податків на обов'язок доводити податковому органу права на податковий облік певних операцій. Лише встановлення в ході перевірки факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов'язань може свідчити про незаконність формування податкового кредиту/витрат, однак таких обставин акт перевірки не містить.

Стосовно наявності вироків щодо посадових осіб контрагентів позивача позивач стверджує, що відсутність у вироку відомостей про господарські операції позивача з контрагентом-постачальником, таке рішення суду не може бути визнано належним доказом на підтвердження порушення платником податків вимог податкового законодавства, які зумовили визначення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Крім того, представник позивача стверджував, що анулювання свідоцтв платників податку на додану вартість відбулось після періоду, яким охоплюються правовідносини, тобто остання операція із цими контрагентами мала місце задовго до анулювання свідоцтв, що виключає можливість протиправного формування податкового кредиту.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з урахуванням всіх обставин справи та підстави для їх скасування відсутні.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій стверджував, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вимоги покупцем.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

В період з 29 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року на підставі направлень, виданих Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 02 квітня 2018 року №519/26-15-14-02-04, №277/26-15-42-08, від 29 березня 2018 року №469/26-15-14-02-04, №468/26-15-14-02-04, №1585/26-15-14-09, №881/26-15-14-06-03, на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік та відповідно до наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 07 березня 2018 року №3646, проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Алвіго» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 26 квітня 2018 року №270/26-15-14-02-04/32984659.

Проведеною документальною виїзною плановою перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Алвіго» встановлено порушення:

- пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 149 726,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 149 726,00 грн.;

- пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 222 120,00 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 222 120,00 грн.;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 350 862,00 грн., в тому числі: за квітень 2015 року у сумі 9 315,00 грн.; за червень 2015 року у сумі 7 333,00 грн.; за липень 2015 року у сумі 72 750,00 грн.; за серпень 2015 року у сумі 11 057,00 грн.; за жовтень 2015 року у сумі 6 766,00 грн.; за листопад 2015 року у сумі 4 330,00 грн.; за грудень 2015 року у сумі 189 276,00 грн.; за лютий 2016 року у сумі 4 593,00 грн.; за травень 2016 року у сумі 5 216,00 грн.; за червень 2016 року у сумі 712,00 грн.; за липень 2016 року у сумі 11 215,00 грн.; за серпень 2016 року у сумі 1 725,00 грн.; за вересень 2016 року у сумі 12 203,00 грн.; за грудень 2016 року у сумі 11 913,00 грн.;

- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо своєчасності реєстрації податкових накладних;

- пункту 2.8 пункту 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №637 від 15 грудня 2004 року.

Вказані висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що в перевіряємому періоді позивач мав правовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан», Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології», Товариством з обмеженою відповідальністю «Термо-Будтранс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Полісбудмонтаж», Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерц Пром», Товаристом з обмеженою відповідальністю «Житлобудмонтаж», Товариством з обмеженою відповідальністю «Мортон-Преміум Груп».

При цьому, в ході перевірки встановлені дані та факти, які доводять неможливість вказаних господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами-постачальниками, що спричинені наявністю вироків відносно посадових осіб контрагентів та порушених кримінальних проваджень, а також анулюванням свідоцтв платників податку на додану вартість.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом 18 травня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Алвіго» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 149 726,00 грн., у т.ч. за основним платежем у розмірі 149 726,00 грн.

Також, 18 травня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 222 120,00 грн.

Контролюючим органом 18 травня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2, на підставі якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Алвіго» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 438 758,00 грн., у т.ч. за основним платежем у сумі 350 862,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 87 716,00 грн.

Незгода позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті.

За приписами пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) укладено договір №НТУ-1/1505-2015, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги по розробці робочої документації для проведення 1 етапу встановлення системи опалення адмінбудівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 42а, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Пунктом 2.1 договору визначено, що згідно з цим договором, виконавець надає замовнику послуги по розробці робочої документації для проведення 1 етапу встановлення системи опалення адмінбудівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 42а.

Послуги повинні бути надані замовнику не пізніше 31 липня 2015 року (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість договору складає 105 500,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 17 583,33 грн.

Замовник зобов'язується підписати акт здачі-приймання наданих послуг протягом трьох робочих днів з моменту подання виконавцем письмового повідомлення про виконання своїх зобов'язань за даним договором. Розрахунки між сторонами за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця згідно з реквізитами, зазначеними в пункті 11. Оплата за цим договором здійснюється протягом 5 календарних днів після підписання обома сторонами акта здачі-приймання наданих послуг (пункти 3.2-3.4 договору).

В матеріалах справи містяться копії: акту №1 про здачу-приймання наданих послуг від 24 червня 2015 року на суму 105 500,00 грн.; виписки по рахунку за 13 липня 2015 року; платіжного доручення №204 від 13 липня 2015 року на суму 9 500,00 грн.; виписки по рахунку за 13 серпня 2015 року; платіжного доручення №248 від 13 серпня 2015 року на суму 66 000,00 грн.; виписки по рахунку за 26 серпня 2015 року; платіжного доручення №261 від 26 серпня 2015 року на суму 20 000,00 грн.; виписки по рахунку за 04 вересня 2015 року; платіжного доручення №262 від 04 вересня 2015 року на суму 10 000,00 грн.; податкової накладної №187 від 24 червня 2015 року; рахунку на оплату №2406/37 від 24 червня 2015 року на суму 105 500,00 грн.

Суд звертає увагу, що розрахунки позивача за вказаним договором здійснено з порушенням строку, визначеного пунктом 3.4 договору, адже акт здачі-приймання складено та підписано між сторонами 24 червня 2015 року, а проведення першого платежу у розмірі 9 500,00 грн. здійснено лише 13 липня 2015 року.

Крім того, 25 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) укладено договір №НТУ-1/2506-2015, згідно умов якого виконавець зобов'язується надати консультаційно-технічні послуги, а також інжинірингові послуги по збору інформації, документального супроводу і розробці проектної і технічної документації для встановлення обладнання приготування води очищеної, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Пунктом 1.2 вказаного договору визначено, що результати наданих послуг за даним договором використовуються замовником для виконання своїх зобов'язань по договору UF/28/WT від 23 червня 2015 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвіго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія Фарм».

Відповідно до пункту 2.3 договору послуги повинні бути надані замовнику не пізніше 31 липня 2015 року.

Згідно пункту 3.1 договору загальна вартість договору складає 375 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 62 500,00 грн.

Замовник зобов'язується підписати акт здачі-приймання наданих послуг протягом трьох робочих днів з моменту подання виконавцем письмового повідомлення про виконання своїх зобов'язань за даним договором (пункт 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця згідно з реквізитами, зазначеними в пункті 11.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано до суду копії: акту №1 про здачу-приймання надання послуг до договору №НТУ-1/2506-2015 від 25 червня 2015 року від 13 липня 2015 року; акту №2 про здачу-приймання надання послуг до договору №НТУ-1/2506-2015 від 25 червня 2015 року від 16 липня 2015 року на загальну суму 375 000,00 грн.; рахунку на оплату №1307/15 від 13 липня 2015 року; рахунку на оплату №1607/14 від 16 липня 2015 року; виписки по рахунку 9611 з 28 липня 2015 року по 28 липня 2015 року; платіжного доручення №37 від 28 липня 2015 року на суму 250 000,00 грн.; платіжного доручення №249 від 13 серпня 2015 року на суму 13 000,00 грн.

Також, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні платіжні доручення №263 від 04 вересня 2015 року на суму 52 000,00 грн., №264 від 04 вересня 2015 року на суму 18 000,00 грн.; №271 від 09 вересня 2015 року на суму 42 000,00 грн., тобто розрахунки позивача за вказаним договором в частині здійснено з порушенням строку, визначеного пунктом 3.4 договору.

Також, в матеріалах справи наявні: копія податкової накладної №306 від 13 липня 2015 року, податкової накладної №538 від 16 липня 2015 року.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, наведені вище первинні документи підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» ОСОБА_3.

Водночас, відповідно до протоколу допиту директора ОСОБА_3 від 03 вересня 2015 року встановлено, що він зареєстрував Товариство з обмеженою відповідальністю «Горсан» за грошову винагороду, жодного відношення до фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» з іншими підприємствами не мав та документів не підписував.

При цьому, згідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року в межах справи №372/812/16-к (провадження №1-кп-80/16) за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205, частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 02 березня 2016 року, ОСОБА_3 будучи засновником фіктивного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» у період з 14 травня 2015 року забезпечив прикриття незаконної діяльності невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складанні від імені службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності.

Таким чином, суд вважає доведеним, що своїми умисними діями, які виразились у пособництві фіктивному підприємництву, тобто придбанні суб'єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України.

Зазначеним вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 03 березня 2016 року, укладену між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2016 року, а ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 5 статті 27 і частиною 1 статті 205 та за частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України.

Наведене дає підстави для висновку, що з 14 травня 2015 року господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсат» не мала на меті настання реальних наслідків. При цьому, договори між позивачем та вказаним підприємством укладено 15 травня 2015 року та 25 червня 2015 року відповідно.

За положеннями частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, процесуальна норма вказує на обов'язковість використання вироку постановленого в кримінальній справі та межі такої обов'язковості.

Встановлення вироком того, що контрагент позивача є юридичною особою, створеною з метою здійснення діяльності з надання незаконних фінансових послуг і переведенню грошових коштів із безготівкової форми в готівкову, господарська діяльність Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан» не велась.

05 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвіго» (замовник) укладено договір №А10508, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги з підготовчих та консультаційних робіт при демонтажі та монтажі устаткування при проведенні вивантаження каталізатору з колони синтезу аміаку на АО «ФерганаАзот».

Пунктом 1.3 договору передбачено, що результати виконаних послуг за даним договором використовуються замовником для виконання своїх зобов'язань по договору 04-05/01-А від 03 липня 2015 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» та АО «ФерганаАзот».

Відповідно до вимог пункту 2.1-2.2 договору ціна послуг за цим договором визначається за протоколом погодження договірної ціни послуг, який є невід'ємною частиною договору. Загальна ціна послуг за цим договором складає 216 666,67 грн., крім того ПДВ 20% - 43 333,33 грн., усього 260 000,00 грн.

За виконані послуги замовник сплачує на розрахунковий рахунок виконавця суму 260 000,00 грн. протягом 60 календарних днів з дати підписання акту прийняття-передавання послуг. Послуги вважаються прийнятими замовником у повному обсязі та без зауважень у разі відсутності письмових заяв з боку замовника щодо якості наданих послуг протягом 5 календарних днів (пункти 2.3-2.4 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

05 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвіго» складено та підписано протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого вартість послуг встановлена в сумі 216 666, 67 грн.

01 вересня 2015 року між зазначеними сторонами підписано акт прийняття-передавання послуг, умовами якого передбачено, що послуги надані 28 серпня 2015 року якісно, претензій немає, а загальна ціна послуг складає 260 000,00 грн.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копії: виписки по рахунку за 01 жовтня 2015 року; платіжного доручення №313 від 01 жовтня 2015 року на суму 130 000,00 грн.; виписки по рахунку за 08 жовтня 2015 року; платіжного доручення №318 від 08 жовтня 2015 року на суму 130 000,00 грн.; податкової накладної №54 від 01 вересня 2015 року; податкової накладної №21 від 30 вересня 2015 року.

Крім того, 06 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) укладено договір №20608, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги з підготовчих та консультаційних робіт при демонтажі та монтажі устаткування при проведенні вивантаження каталізатору з колони синтезу аміаку на АТ «НАК Азот».

Пунктом 1.3 договору передбачено, що результати виконаних послуг за даним договором використовуються замовником для виконання своїх зобов'язань по договору 006-0668738 від 20 липня 2015 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» та АТ «НАК Азот».

Відповідно до вимог пункту 2.1-2.2 договору ціна послуг за цим договором визначається за протоколом погодження договірної ціни послуг, який є невід'ємною частиною договору. Загальна ціна послуг за цим договором складає 75 000,00 грн., крім того ПДВ 20% - 15 000,00 грн., усього 90 000,00 грн.

За виконані послуги замовник сплачує на розрахунковий рахунок виконавця суму 90 000,00 грн. протягом 60 календарних днів з дати підписання акту прийняття-передавання послуг. Послуги вважаються прийнятими замовником у повному обсязі та без зауважень у разі відсутності письмових заяв з боку замовника щодо якості наданих послуг протягом 5 календарних днів (пункти 2.3-2.4 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

06 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) складено та підписано протокол погодження договірної ціни.

02 вересня 2015 року між вказаними сторонами договору складено та підписано акт прийняття-передавання послуг, зі змісту якого вбачається що послуги надані 02 вересня 2015 року надані якість, претензій немає, а загальна ціна послуг за договором складає 75 000,00 грн.

Позивачем надано до суду копії: виписки по рахунку за 21 жовтня 2015 року; платіжного доручення №341 від 21 жовтня 2015 року на суму 50 000,00 грн.; виписки по рахунку за 23 жовтня 2015 року; платіжного доручення №343 від 23 жовтня 2015 року на суму 40 000,00 грн.; податкової накладної №55 від 02 вересня 2015 року; податкової накладної №22 від 30 вересня 2015 року.

Водночас, СУ ФР Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000089 від 05 червня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушеь, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 212, частиною 1 статті 205, частиною 3 статті 209, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

Крім того, Головним слідчим управлінням ФР Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000808 від 25 вересня 2015 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 364-1, частиною 2 статті 205-1, частиною 2 статті 205, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» вказано, як підприємство з ознаками фіктивності.

Також, ОВС ВКР СУ РФ Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000630 від 08 грудня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України.

В акті перевірки також зазначено, що перевіркою встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології «Кразбуд» у вересні 2015 року декларувало придбання автомату захисту двигуна, мультифункційного реле захисту двигуна, видалення дерева, юридичних, агентських, маркетингових, інформаційних послуг тощо.

22 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полісбудмонтаж» (підрядник) укладено договір №ПБМ-22-12-14, відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання по виконанню комплексу робіт по оздоблюванню фасаду гранітною плиткою в адмінбудівлі за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, згідно з кошторисом, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору підрядник виконує роботу власними силами та засобами з власних матеріалів та матеріалів замовника.

Пунктом 2.1 даного договору передбачено, що вартість робіт за цим договором становить 235 716,28 грн. Обсяг робіт визначається у кошторисі. Робота виконується у 1 етап, після виконання якого оформлюється акт здачі-приймання виконаних робіт (пункти 2.2-2.3 договору).

Згідно з вимогами пункту 3.1, 3.4 договору, термін виконання робіт складає 30 календарних днів. Протягом 2 робочих днів після закінчення виконання робіт підрядник здає роботи замовнику, що оформлюється актом здачі-приймання виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін. У разі виявлення недоліків у виконаних роботах замовник має право відмовитися від підписання зазначеного акту із зазначенням причини відмови.

В матеріалах справи містяться копії: рахунку на оплату №2701/9 від 27 січня 2015 року на суму 235 716,28 грн.; акту надання послуг №2701/9 від 27 січня 2015 року на суму 235 716,28 грн.; договору відступлення права вимоги №18/03-2 від 18 березня 2015 року; виписки по рахунку за 04 лютого 2015 року; платіжного доручення №33 від 04 лютого 2015 року; виписки по рахунку за 19 березня 2015 року; платіжне доручення №79 від 19 березня 2015 року на суму 80 000,00 грн.; виписки по рахунку за 02 квітня 2015 року; платіжного доручення №93 від 02 квітня 2015 року на суму 50 000,00 грн.

Водночас, в ході перевірки відповідно до ЄРПН встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полісбудмонтаж» у січні декларувало придбання будівельно-монтажних робіт, термодифузійного цинкованого металовиробу, будівельних матеріалів, прибирання території заводу.

Також, СУ ФР Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ІС «Податковий блок» внесено облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва №3179/8/26-53-07-03 від 19 травня 2015 року. Крім того, відповідно до протоколу допиту ОСОБА_4 від 15 травня 2015 року, яким підписувався договір та первинні документи на його виконання, останній не мав відношення до фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісбудмонтаж» та не здійснював реєстрацію вказаного підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Альтор» (виконавець) укладено договір №БКА10106, відповідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати останньому послуги технічного консультування та видачі рекомендацій при проведенні ремонту котла утилізатору першого ступеню поз. 101-СА, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що результати виконаних послуг за даним договором використовуються замовником для виконання своїх зобов'язань по договору 204-0031413 від 10 липня 2016 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» та АТ «НАК Азот».

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість виконання роботи складає 163 420,00 грн.

Оплата за послуги, які виконуються згідно з цим логовором, здійснюється в повному обсязі, а саме 163 420,00 грн., протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Підставою для оплати є акт здачі-приймання виконаних робіт, а у випадку їх доопрацювання - відповідний акт здачі-приймання.

Так, 04 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Альтор» складено та підписано акт №1 про прийняття-передачі виконання робіт, зі змісту якого вбачається, що виконавець виконав та передав наступні роботи (надання технічного консультування та видачі рекомендацій при проведенні ремонту котла утилізатору першого ступеню поз. 101-СА), а замовник прийняв вказані роботи по обсягу та якості. При цьому, вартість робіт становить 163 420,00 грн.; жодних претензій по якості та обсягу робіт замовник немає.

Факт здійснення розрахунку по вказаному договору позивач підтверджує випискою по рахунку за 12 липня 2016 року; платіжним дорученням №611 від 12 липня 2016 року на суму 15 420,00 грн.; випискою по рахунку за 14 липня 2016 року; платіжним дорученням №617 від 14 липня 2016 року на суму 48 000,00 грн.; платіжним дорученням №16 від 21 жовтня 2016 року на суму 100 000,00 грн. (згідно договору про відступлення права вимоги, адресованої Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД Система».

Суд звертає увагу, що вказаний договір укладено та виконано до моменту виникнення у позивача зобов'язань, про які зазначається у пункті 1.2 договору №БКА10106 від 01 червня 2016 року, адже договір №204-0031413 з АТ «НАК Азот» укладено лише 10 липня 2016 року.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що в 2016 році Товариством з обмеженою відповідальністю придбавались цигарки, газ скраплений, фрукти, вживаний одяг та взуття, вантажні та легкові автомобілі.

Також, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000012, внесеного до Ждиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 205, частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 212 та частиною 1 статті 364 Кримінального кодексу України, де Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Альтор» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

З матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мортон-Преміум-Груп» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) укладено договір №228-1 про надання послуг по загальному прибиранню адміністративної будівлі, предметом якого є надання послуг по загальному прибиранню приміщень адміністративної будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 42А.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна послуг по прибиранню об'єкту складає 70 440,00 грн., у т.ч. ПДВ 11 740,00 грн. одноразово.

Оплата здійснюється замовником шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця коштів після підписання акту виконаних робіт. Датою здійснення платежу є дата списання коштів з поточного рахунку замовника. Факт виконання договірних зобов'язань виконавця підтверджується актом виконаних робіт. Даний акт складається і підписується сторонами договору один раз на місяць (пункти 2.2-2.4 договору).

02 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мортон-Преміум-Груп» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) складено та підписано акт виконаних робіт до вказаного вище договору, зі змісту якого вбачається надання виконавцем всього обсягу робіт якісно, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами договору, а за виконану роботу замовнику сплачує виконавцеві 70 440,00 грн., на підтвердження чого надано копію платіжного доручення №10 від 16 вересня 2016 року на суму 70 440,00 грн.

При цьому, в ході перевірки встановлено, що СВ УСБУ в Одеській області здійснює кримінальне провадження №0000061 від 20 березня 2017 року за частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Мортон-Преміум Груп» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

Також, СУ РФ ГУ Державної фіскальної служби у Житомирській області здійснює кримінальне провадження №0000030, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Мортон-Преміум Груп» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

Відповідно до наявних матеріалів справи, 10 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерц Пром» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) укладено договір №КМП/прав/З-0815 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого замовнику доручає, а виконавець надає замовнику комплексні консультаційні юридичні послуги з підготовки до слухання справи в Арбітражному суді м. Відень за позовом EKOL spol s.r.o (м. Борно, Чеська Республіка) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго», а саме консультує замовника з питань господарської діяльності, застосування нормативних актів, чинного законодавства Чеської Республіки, здійснює правовий аналіз діючих господарських схем Чеської Республіки; здійснює правовий супровід слухання в суді та інших дій на вимогу замовнику. Інформація надається в письмовій, усній формах або за допомогою засобів зв'язку.

Відповідно до пункту 6.1 даного договору вартість послуг виконавця по цьому договору є фіксованою і складає 140 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 23 333,33 грн. Оплата здійснюється на підставі підписаного з обох сторін акту виконаних робіт протягом 10 календарних днів з моменту підписання.

31 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерц Пром» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» (замовник) складено та підписано акт виконаних робіт щодо надання юридичних послуг за переліком.

На підтвердження оплати наданих послуг надано до суду копію платіжного доручення №282 від 14 вересня 2015 року на суму 140 000,00 грн. та виписки по рахунку.

При цьому, в ході перевірки встановлено, що СУ ФР Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області здійснює досудове розслідування, внесене 22 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 205, частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерц Пром» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

Також, ОУ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ІС «Податковий блок» внесено облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва №01275/07-3 від 01 січня 2015 року, згідно якої підприємство зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Суд звертає увагу, що в частині взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Термо-Будтранс» позивачем надано до суду документи, що підтверджують виконання умов договору №02-ТБТ-0315 від 02 березня 2015 року, однак сам договір до суду не надано та не зазначено причин неможливості надання копії вказаного договору до суду.

Водночас, в ході проведення перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Термо-Будтранс» фігурує у трьох кримінальних провадженнях (№0000117 від 11 вересня 2015 року; №0000030 від 18 травня 2015 року; №0000028 від 01 грудня 2016 року) відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Термо-Будтранс» вказано як підприємство з ознаками фіктивності.

За висновком суду будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів що передбачені законодавством.

У постанові від 01 грудня 2015 року в справі №826/15034/14: Верховний Суд України зазначив, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Подані товариством первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності Контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Крім того, у постанові від 17 листопада 2015 року в справі №2а/3264/11/1070 Верховний Суд України зазначив, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування виконав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Алвіго» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук