Справа № 1340/5021/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5021/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Саган Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу та стягнення заробітної плати за час відсторонення,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС від 16.08.2018 № 210-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час відсторонення від посади, а саме за період з 18.02.2018 по 16.08.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним наказом його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення вимог абз. 2. п. 3.26.1 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» на території республіки Польща, затвердженої наказом Львівського прикордонного загону ЗРУ ДПСУ № 1134-аг від 20.09.2017. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала на думку відповідача не проведення перевірки останнім наявності складу порушення митних правил в діях підконтрольної особи громадянина ОСОБА_5, що керував транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_4, що свідчить про неналежне виконання позивачем службових обов'язків та є порушенням п.п.2.1.6, 2.2.25.2 та п. 4.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС. Проте, позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним, а факт вчинення дисциплінарного проступку та вину у цього вчиненні не доведеними, що виключає можливість притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Вказує, що відсутні докази вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягав у непроведенні перевірки наявності в діях підконтрольної особи складу правопорушення митних правил, оскільки останнім було проведено як поверхневий так і поглиблений огляд транспортного засобу, яким керував громадянин ОСОБА_5 Стверджує, що відповідачем під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було порушено процедуру накладення дисциплінарного стягнення, оскільки від позивача не відбиралися пояснення, не було ознайомлено з висновком службового розслідування, а дисциплінарне стягнення було застосовано поза межами встановленого строку ч. 5. ст. 74 Закону України «Про державну службу». З огляду на викладені обставини позивач вважає, що інкримінованого дисциплінарного поступку він не вчиняв, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу та як наслідок безпідставне відсторонення позивача від займаної посади. Просить суд скасувати оскаржуваний наказ та стягнути з відповідача середній заробіток за період з 18.02.2018 по 16.08.2018 за час відсторонення від займаної посади.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, покликаючись на підстави, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заперечення мотивує тим, що оскаржуваним наказом було застосовано дисциплінарне стягнення - оголошення догани за неналежне виконання посадових обов'язків державним інспектором ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 Вказує, що однією із підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани було недотримання ним посадових обов'язків та порушення вимог абз. 2. П. 3.26.1 ТС. Відповідач зазначив, що у позивача були відібрані пояснення, останній 05.09.2018 ознайомився з висновком дисциплінарного провадження. Окрім того, відповідач зазначив, що датою коли суб'єкт призначення дізнався про вчинення дисциплінарного проступку є 16.02.2018, оскільки резолюція про відкриття дисциплінарного провадження саме щодо позивача проставлена начальником Львівської митниці ДФС 16.02.2018, а відтак в межах строку застосування дисциплінарного стягнення встановленого Законом. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

22 листопада 2018 року в судовому засіданні представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що викладені у відзиві на позов доводи відповідача не спростовують твердження позивача щодо безпідставності прийняття оскаржуваного наказу. Вказує, що матеріалами службового розслідування та матеріалами справи підтверджується виконання позивачем усіх необхідних дій з метою здійснення перевірки в діях підконтрольної особи наявності складу порушення митних правил, з врахуванням технічних особливостей пропуску «Угринів» та процедури попереднього узгодження з польськими митниками та прикордонниками щодо можливого повернення автомобіля. Окрім того, безпідставними є доводи відповідача щодо відібрання письмових пояснень у позивача, оскільки такі в матеріалах дисциплінарної справи відсутні. Позивач стверджує, що безпідставними є посилання відповідача, що відповідач був зобов'язаний при прийнятті оскаржуваного наказу враховувати той вид стягнення, який рекомендувала дисциплінарна комісія. На думку позивача, висновок дисциплінарної комісії має рекомендаційний характер, тому суб'єкт призначення наділений Законом надати вмотивовану відмову у прийнятті такого рішення. Також, позивач зазначив, що посилання відповідача, що останній дізнався про дисциплінарний проступок 16.02.2018 є голослівними, оскільки на листі УСБ України у Львівській області Спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю від 15.02.2018 № 14/4-350 стоїть резолюція начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л.І. Отже, начальник Львівської митниці ДФС дізнався про дисциплінарний проступок саме 15.02.2018, тому останнім днем шестимісячного строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є 15.02.2018. Просив позов задовольнити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.11.2018 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

28.11.2018 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було відмовлено у задоволенні клопотання Львівської митниці ДФС про залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Суд встановив, що Управління Служби безпеки України у Львівській області Спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю скерувало 15.02.2018 лист № 12/4-359 на адресу начальника Львівської митниці ДФС України, в якому просило провести службове розслідування із залученням співробітників власної безпеки на предмет дотримання вимог чинного законодавства України керівником ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС України Семеряком Д.М. та державним інспектором Кульчицьким В.С. під час здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1.

Такого ж змісту лист був скерований на адресу начальника Львівської митниці ДФС України від управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Львівській області ГУ ДФС у Львівській області.

Дисциплінарною комісією проведено службове розслідування з метою повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин недотримання вимог законодавства України посадовою особою Львівської митниці ДФС під час здійснення 15.02.2018 митних формальностей при в'їзді на митну територію України транспортного засобу р.н. НОМЕР_2, визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків.

За результатами службового розслідування складено висновок від 09.08.2018, в якому дисциплінарна комісія зазначила, що за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків та порушені вимог абз. 2. П. 3.26.1 ТС та підпунктів 2.1.6 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС від 11.11.2016 рекомендувати керівнику Львівської митниці ДФС розглянути питання щодо притягнення державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

За результатами розгляду дисциплінарної справи позивача, дисциплінарною комісією складено подання, в якому, відповідно до ч.10 ст.69 та на підставі ч.1 ст.74, ч.5 ст.77 Закону України «Про державну службу», рекомендовано розглянути питання щодо притягнення державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

16 серпня 2018 року Львівська митниця ДФС прийняла наказ № 210-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно з яким застосувала до державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - оголошення догани.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного наказу, тому звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII. Згідно з ч.2 ст. 5 цього Закону, відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов'язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 цієї ж статті, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч.3 ст.66 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про державну службу», для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Згідно ч.ч. 1, 3, 9 ст. 71 Закону України «Про державну службу», з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб'єктом призначення, але не більш як до двох місяців. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 73 Закону України «Про державну службу», з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

За змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Закону України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє зробити висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб'єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок

При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Як слідує із матеріалів справи, підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача слугували лист Спецпідрозділу БКОЗ УСБУ у Львівській області від 15.02.2018 № 144-350 та лист УВБ ТО ДФС у Львівській області від 16.02.2018 № 1679/9/13-01-22-03-11/263, як наслідок керівником Львівської митниці ДФС було прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження з проведенням службового розслідування відносно ОСОБА_1

Суд встановив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани було порушення останнім вимог абз. 2. П. 3.26.1 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» на території республіки Польща, затвердженої наказом Львівського прикордонного загону ЗРУ ДПСУ № 1134-аг від 20.09.2017.

Як вбачається із матеріалів дисциплінарної справи № 457/72 від 09.08.2018, дисциплінарною комісією за результатами дисциплінарного провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 встановлено наступні обставини:

«…, що листом УСБУ у Львівській області начальника митниці було проінформовано про ймовірний факт незаконного ввезення на митну територію України товарів з ухиленням від сплати митних платежів. Для з'ясування цього факту, наказом Львівської митниці ДФС від 20.02.2018 №78, було призначено тематичну перевірку. Було встановлено наступне:

Відповідно до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», пропуск в Україну та оформлення 15.02.2018 транспортного засобу р.н. НОМЕР_2 здійснював державний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» ОСОБА_1 (ОНП 366) (далі - ОСОБА_1.).

У митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності (далі - МД) громадянин ОСОБА_5 заявив про наявність у нього товару, а саме: різного одягу у кількості 38 пакувань, загальною вагою 1200 кг та вартістю 4200 Євро.

На вказаній МД ОСОБА_1 проставлено штамп «ПМК №366» Львівської митниці ДФС о 10:50 год. 15.02.2018.

О 11:04 год. ним же було складено картку відмови №209090/2018/00035 по причині несплати передбачених законодавством податків та інших обов'язкових платежів при ввезенні товарів.

На зворотному боці контрольного талону серії ТСС №399734 проставлено відтиск ОНП №366 та вчинено запис «Пропуск скасовано в РП».

Транспортний засіб з реєстраційним номером ВС8251ЕО був зупинений співробітниками УСБУ у Л/о неподалік від виїзних воріт пункту пропуску Угринів» у напрямку «Виїзду» з України.

У подальшому, в ході проведення державним інспектором УПМП та МВ Ликовим Є.О. митного контролю даного транспортного засобу в боксі поглибленого догляду, у багажному відділені автомобіля був виявлений не задекларований громадянином ОСОБА_5 товар «одяг», вага якого склала 780 кг. За результатами огляду складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №209090000/2018/00410 Відповідно до вказаного акту, огляд транспортного засобу проводився з 13:10 год до 19:00 год. 15.02.2018.

У результаті, державним інспектором УПМП та МВ Ликовим Є.О. було складено протокол про ПМП №1135/20900/18 від 15.02.2018, не задекларовані товари вилучено.

Відмітка ОНП посадової особи митного поста «Угринів», яка відповідно до п.3.9 ТС, засвідчувала б закінчення митного контролю та проведення митних формальностей, на контрольному талоні відсутня. Контрольний талон не був переданий водієм вартовому шлагбауму з метою випуску транспортного засобу на митну територію України, про що свідчить інформація, зазначена в акті звірки.

Із записів камер відеоспостереження не вдається однозначно підтвердити чи спростувати наміри водія автомобіля - виїхати з пункту пропуску на митну територію України чи повернутися в Республіку Польща.

Державним інспектором ВМО №3 митного поста «Угринів» ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 2 п.3.26,1 ТС не було перевірено наявність складу порушення митних правил в діях підконтрольної особи (громадянина ОСОБА_5.), що свідчить про неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, визначених підпунктами 2.1.6.; 2.2.25.2. та пунктом 4.2. Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС затвердженої начальником ЛМ ДФС 11.11.2016.

Причинами і умовами, що призвели до вчинення державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, є неналежне виконання безпосередньо останнім своїх посадових обов'язків.

Державний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 на даний час діючих дисциплінарних стягнень не має, характеризується позитивно своїм безпосереднім керівником, що відображено у його службовій характеристиці.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 67 Закону України «Про державну службу» встановлено наявність обставин, що пом'якшують відповідальність державного службовця, зокрема:

- усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

- попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 під час здійснення даного дисциплінарного провадження не встановлено.».

Щодо встановлених порушень, суд виходив з наступного.

Абзацом 2 п. 3. 26. 1 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» на території республіки Польща, затвердженої наказом Львівського прикордонного загону ЗРУ ДПСУ № 1134-аг від 20.09.2017 (далі - ТС) встановлено, що перед наданням письмового повідомлення заінтересованим особам про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, посадова особа ВМО №1-4 м/п "Угринів" перевіряє в діях підконтрольної особи наявність складу порушення митних правил.

Підпунктом 2.1.6. посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС (далі - Інструкція) державний інспектор виконує наступні завдання, зокрема, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил.

Згідно з п.п. 2.2.25.2 Інструкції державний інспектор здійснює митний огляд товарів і транспортних засобів у пункті пропуску та на митній території України.

Відповідно до п. 4.2. Інструкції державний інспектор несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх посадових обов'язків.

Суд встановив, що 15.02.2018 ОСОБА_1 виконував свої посадові обов'язки на митному пості «Угринів» на ділянці роботи в'їзд в Україну, в тому числі, здійснював митні формальності при в'їзді на митну територію України щодо транспортного засобу марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_4, в якому переміщувався товар «одяг та текстиль» в обсягах, що підлягають декларуванню та оподаткуванню податками та зборами.

Як зазначив позивач, вказаний автомобіль в'їхав в зону митного контролю близько 10:40 год, водієм якого було подано документи для митного оформлення: паспорт громадянина України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, талон для проходження по смузі руху «червоний коридор» та митну декларацію. Ці дані були внесені в АСМО «Інспектор». Відповідно до митної декларації, поданої водієм, в автомобілі переміщувався одяг різний - 38 пакувань, вагою 1200,00 кг, ціна якого становить 4200,00 Євро.

Позивач вказує, що він провів поверхневий огляд вказаного автомобіля, та оскільки митний пост «Угринів» призначений для міжнародного пасажирського пропуску автомобілів до 3,5 т, там відсутній бокс поглибленого митного огляду в напрямку в'їзд в Україну, тому для проведення поглибленого огляду у відповідному боксі, даний транспортний засіб повинен був бути направлений ОСОБА_1 на напрям «виїзд з України».

ОСОБА_1 у позові стверджує, що при усному опитуванні водій автомобіля повідомив, що в нього відсутні кошти для сплати митних платежів, тому при несплаті митних платежів вказаний транспортний засіб не підлягав пропуску на митну територію України. Позивач стверджує, що він вирішував питання щодо повернення даного транспортного засобу в Республіку Польщу з оформленням картки відмови чи передачу товарів, що переміщувалися у цьому транспортному засобі на склад митниці, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 МК України.

Позивач наголошує та звертає увагу суду на той факт, що для проведення поглибленого огляду, транспортний засіб необхідно розмістити у бокс поглибленого огляду, де наявна відповідна вимірювальна техніка, а такий бокс знаходиться на смузі «виїзд з України». При цьому, потрапити на цю смугу можливо лише після перетину шлагбауму, що контролюється Польською стороною та здійснивши після проїзду шлагбауму розворот на вказану смугу «виїзд з України».

ОСОБА_1 зазначає, що саме для з'ясування питання можливості повернення транспортного засобу на територію Республіки Польща, а також для спрямування автомобіля в бокс поглибленого огляду, він сів в автомобіль «Мерседес», що ним оглядався на сидіння пасажира та дав розпорядження водію слідувати в сторону шлагбаум для попереднього погодження цих питань з польськими митниками та прикордонниками, оскільки часто без попереднього погодження з ними, польська сторона повертає автомобіль назад на територію України в зону митного контролю або взагалі не приймає автомобіль для повернення.

Позивач вказує, що під'їхавши до польського прикордонника, він повідомив останньому, що даний транспортний засіб можливо планується повертати в Республіку Польща та щодо цього автомобіля необхідно провести поглиблений огляд в боксі та отримав від нього погодження на повернення автомобіля у випадку, якщо ним буде прийнято таке рішення.

Проте, як зазначив позивач в той час до брами приїхали працівники СБУ та заблокували проїзд автомобіля. Автомобіль перебував на виїзному напрямку біля українських прикордонників.

Близько 13:00 год ОСОБА_1 у присутності працівників СБУ та працівників УМПМ, МВ провів огляд даного транспортного засобу під час якого було виявлено незадекларовані товари.

За результатами огляду ОСОБА_1 склав та підписав відповідний Акт огляду на підставі якого в подальшому працівником УМПМ склали протокол про порушення митних правил № 1135/20900/18 на підставі ст. 372 МК України.

Як слідує із змісту оскаржуваного наказу, відповідач дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги абз. 2 п. 3. 26. 1 ТС, проте суд із наявних в матеріалі справі доказів та наданих позивачем та представником позивача пояснень не встановив в чому саме полягало недотримання позивачем вимог абз. 2 п. 3. 26. 1 ТС, та які саме дії не були вчиненні позивачем під час перевірки ОСОБА_5

Окрім того, в оскаржуваного наказі зазначено: «Відмітка ОНП посадової особи митного поста «Угринів», яка відповідно до п.3.9 ТС, засвідчувала б закінчення митного контролю та проведення митних формальностей, на контрольному талоні відсутня. Контрольний талон не був переданий водієм вартовому шлагбауму з метою випуску транспортного засобу на митну територію України, про що свідчить інформація, зазначена в акті звірки.

Із записів камер відеоспостереження не вдається однозначно підтвердити чи спростувати наміри водія автомобіля - виїхати з пункту пропуску на митну територію України чи повернутися в Республіку Польща.»».

Отже, з наведеного слідує, що ні відповідачем, ні дисциплінарною комісією не було належним чином з'ясовано обставин, що відбувалися під час перевірки транспортного засобу, оскільки не було встановлено чи мав намір водій автомобіля виїхати з пункту пропуску на митну територію України чи повернутися в Республіку Польща.

Позивач стверджує, що він з водієм транспортного засобу, що ним перевірявся рухався до боксу поглибленого огляду, а такий бокс знаходиться на смузі «виїзд з України».

Зазначив, що потрапити на цю смугу можливо лише після перетину шлагбауму, що контролюється Польською стороною та здійснивши після проїзду шлагбауму розворот на вказану смугу напрям руху «виїзд з України».

У зв'язку з наведеним позивач вважає, що матеріалами службового розслідування та матеріалами справи підтверджується виконання ним усіх необхідних дій з метою здійснення перевірки в діях підконтрольної особи наявності складу порушення митних правил, з врахуванням технічних особливостей пропуску «Угринів» та процедури попереднього узгодження з польськими митниками та прикордонниками щодо можливого повернення автомобіля.

Зазначені доводи позивача, відповідачем не було спростовано, зокрема, що провести поглиблений огляд транспортного засобу позивач міг не переїжджаючи шлагбаум, що контролюється польською стороною та здійснивши після проїзду шлагбаума розворот на вказану смугу «виїзд з України».

Не було спростовано відповідачем і самого факту, що у позивача були відсутні підстави для проведення поглибленого огляду зазначеного транспортного засобу, оскільки як слідує із наявних в матеріалах справи доказів при проведенні ОСОБА_1 у присутності працівників СБУ та працівників УМПМ, МВ такого огляду було виявлено незадекларовані ОСОБА_5 товари, про що було складено акт огляду.

На підставі зазначеного акту огляду працівник УМПМ склав протокол про порушення митних правил № 1135/20900/18 відповідно до ст. 372 МК України.

Враховуючи наведене, суд не встановив в чому саме полягало порушення позивачем вимог закону при здійсненні митних формальностей, зворотного матеріали справи не містять.

Отже, на переконання суду, сам факт направлення транспортного засобу в напрямку «виїзд з України» сам по собі не може доводити порушення позивачем тих чи інших вимог законодавства за наявності обстави, які свідчать, що в разі необхідності здійснення поглибленого огляду транспортного засобу, бокс поглибленого огляду знаходиться на смузі «виїзд з України».

Окрім того, суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростували факти наведені позивачем, що транспортний засіб не рухався до боксу для поглибленого огляду, а рухався з метою виїзду на митну територію України.

Водночас, у п. 6.2.3. Довідки про результати тематичної перевірки зазначено: «… у своїх поясненнях державний інспектор відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС Ликов Є.О. зазначив наступне (пряма мова):

« 15.02.2018 я виконував свої службові обов'язки на митному посту «Угринів» згідно плану-завдання №2 від 31.01.2018 та графіку виходу на роботу працівників УПМП та МВ в пункти пропуску Львівської митниці ДФС на лютий 2018 р. зі змінами від 09.02.2018.

Близько 10 години 35 хв в зону митного контролю м/п «Угринів» в напрямку в'їзду в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав т/з р.н. НОМЕР_2. Водій вказаного т/з надав мені декларацію для громадян, в якій він вказав про наявність товарів, які перевищують неоподатковану норму ввезення для громадян та вказав про відсутність коштів і бажання повернутися назад в Республіку Польща. Оскільки митний пост «Угринів» призначений для міжнародного пасажирського пропуску автомобілів до 3,5 т, там відсутній бокс поглибленого митного огляду, тому мною був проведений візуальний огляд т.з. та ідентифіковано вантаж після чого інспектором ВМО №3 ОСОБА_1 розглядалося питання про можливість повернення даного т.з. в Республіку Польща чи здачу на склад митниці товарів, що переміщувалися. Після того, коли була погоджена можливість повернення даного т/з та місце можливого повного догляду вантажу, мною спільно з співробітниками СБУ, які прибули в пункт пропуску, та інспектором ВМО№3 ОСОБА_1 було проведено повний огляд вантажу і транспортного засобу та виявлено не задекларований товар у кількості 780 кг, що перевищував дані, вказані в декларації для громадян. За даним фактом мною було складено протокол про порушення митних правил Хе 1135/20900/18 від 15.02.2018, товар в кількості, що відповідала задекларованій, був повернутий громадянину та т/з повернувся в Республіку Польща по картці відмови.»»

Отже, наведенні обставини, також спростовуються наданими поясненнями Ликова Є.О., що позивач міг здійснити поглиблений огляд автомобіля іншим способом ніж ним було це зроблено.

Так, відповідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ч. 2 ст. 76 КАС України).

З огляду на викладене, суд відповідно до свого внутрішнього переконання вважає, що відповідач не надав суду достатньо належних та допустимих доказів щодо порушення позивачем абз. 2 п. 3. 26. 1 ТС.

Власне, що ж стосується невиконання або неналежного виконання службових обов'язків позивачем, то перелік таких визначено у Посадовій інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС, затвердженої 11.11.2016 начальником Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І, то суд ви

Як видно з оскаржуваного наказу, позивачем порушено наступні пункти Посадової інструкції:

2.1.6 - боротьба з контрабандою та порушення митних правил;

2.2.25.2 - здійснення митного огляду товарів та транспортних засобів у пунктах пропуску та митній території Україну;

4.2. - виконання або неналежне виконання своїх службових обов'язків.

Однак, проаналізувавши вищевказані посадові обов'язки в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що при застосуванні до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як догана, відповідачем не було в достатній мірі враховано обставини, за яких було вчинене виявлене порушення.

Також, не враховано особливостей митного посту «Угринів», що призначений для міжнародного пасажирського пропуску автомобілів до 3,5 т, зокрема не взято до уваги, що там відсутній бокс поглибленого митного огляду на смузі в якій знаходився транспортний засіб, не враховано характер дисциплінарного проступку та обставини, за яких він був вчинений, як і не враховано попередню поведінку позивача та його ставлення до виконання свої посадових обов'язків.

Суд враховує, що оскаржуваний наказ не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення із посиланням на конкретні пункти посадової інструкції, зі змісту яких було б видно який саме посадовий обов'язок не виконав чи неналежно виконав позивач та в якому порядку він мав би діяти, щоб не допустити таке, на думку відповідача, порушення.

Отже, замість конкретизації протиправних дій (бездіяльності) позивача, відповідач обмежився лише загальною констатацією факту вчинення дисциплінарного проступку, що не відповідає ч. 2 ст.77 Закону України «Про державну службу».

Поряд з цим, у матеріалах дисциплінарної справи позивача містяться відомості щодо відсутності у нього дисциплінарних стягнень, що в силу вимог п.2 ч.2 ст.62 Закону України «Про державну службу» є однією з обставин, що пом'якшують відповідальність державного службовця.

Також, суд звертає увагу, що приймаючи спірний наказ, відповідач не дослідив чи є вчинені позивачем дії дисциплінарним проступком, оскільки підставою для застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком. Вказане відповідає приписам ч.2 ст.74 Закону України «Про державну службу», згідно якої дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

При цьому, суд враховує, що за висновками Європейського суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Так, на думку Європейського суду з прав людини, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад. Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог посадової інструкції та чинного законодавства, здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача, і без оцінки свідчень, наданих нею безпосередньо.

До того ж, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірного наказу відповідач не навів, натомість такий прийнято лише з формальних підстав. Зазначене не спростовано відповідачем в процесі розгляду та вирішення даної справи.

З урахуванням наведеного в сукупності наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності без належного урахування вини позивача та ступеня тяжкості проступку, з повним ігноруванням відсутності у позивача стягнень, а відтак наявні підстави для скасування оскаржуваного наказу як протиправного.

В частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за весь час відсторонення з роботи за період з 18.02.2018 по 16.08.2018, суд зазначає наступне.

Су встановив, що наказом Львівської митниці ДФС від 16.02.2018 ОСОБА_1 було відсторонено від посадових обов'язків з 18.02.2018 на час здійснення дисциплінарних проваджень.

Відповідно до вимог статті 72 Закону України «Про державну службу» на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов'язків.

Тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження. Під час відсторонення від виконання посадових обов'язків державний службовець зобов'язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Аналіз наведених норм свідчить, що позивач перебував на робочому місці в період проведення дисциплінарного провадження, що відповідачем не заперечується.

При цьому, частиною 4 статті 72 Закону України Про державну службу» визначено, що у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов'язків в установленому порядку.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 за період 18.02.2018 по 16.08.2018:

- середньоденний заробіток позивача становить 914, 86 грн;

- кількість робочих днів становить за час відсторонення від посади 123 дні:

- загальна сума середньої заробітної плати позивача, обчисленої відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 становить 112527, 78 грн:

- утримано ПДФО 20255, 00 грн:

- утримано військовий збір 1687, 92 грн;

- до виплати позивачу належить 90584, 86 грн.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що підставними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час відсторонення з роботи за період з 18.02.2018 по 16.08.2018 у розмірі 90584, 86 грн.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, ЄСПЛ нагадав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, що передували прийняттю оскаржуваного наказу Львівської митниці ДФС від 16.08.2018 року №210-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», суд дійшов висновку, що такий прийнято необґрунтовано (без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), без дотримання принципу рівності перед законом, а також упереджено, недобросовісно, нерозсудливо та несвоєчасно.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними, допустимими та достатніми доказами. Виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню. А тому, спірний наказ слід скасувати як протиправний.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС № 210-дс від 16.08.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_1 (81092, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) середню заробітну плату у розмірі 90584 (дев'яносто тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн 86 коп за час відсторонення від посади, а саме за період з 18.02.2018 року по 16.08.2018 року.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (79000, м. Львів, вул Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 коп сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (81092, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2018.

Суддя Р.М. Брильовський