Справа № 826/6686/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року № 826/6686/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС»

до Державного агентства рибного господарства України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ФІШ - ЛОГІСТІКС») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентства рибного господарства України (далі по тексту - відповідач, Держрибагентство), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками на 2018-2022 рік, затвердженого Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства рибного господарства України щодо відмови у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками, зазначене у листі №2-6.2-17/1165-18 від 22 лютого 2018 року;

- зобов'язати Державне агентство рибного господарства України внести Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до Переліку користувачів водних біоресурсів, яким установлено частки добування (вилову) водних біоресурсів на 2018 - 2022 роки та опублікувати цей перелік на офіційному сайті Держрибагентства;

- зобов'язати Державне агентство рибного господарства України підготувати та надати до Міністерства аграрної політики протягом 5 (п'яти) робочих днів після набрання рішенням законної сили проект змін до Наказу Міністерства аграрної політики №2 від 04 січня 2018 року «Про затвердження квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2018 році» з внесенням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до нього на умовах згідно задоволеної заяви К/194 від 28 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з метою здійснення діяльності у галузі промислового морського рибальства 28 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» звернулося до Державного агентства рибного господарства України із заявою про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у рибогосподарському водному об'єкті (його частині) №К/194, в якій позивач просив встановити «частку добування (вилову) водних біоресурсів на Чорному морі із затоками, лиманами та протоками. У період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2022 року (щорічно) та в обсягах за видами, тонн: хамса чорноморська - 70 тн, шпрот - 100 тн, атерина - 100 тн, бички - 50 тн, бараболя - 5 тн, оселедець чорноморський - 10 тн, сарган - 5 тн, картан - 15 тн, кефаль - 20 тн, піленгас - 5тн, ставрида - 10 тн, інші види риб - 2 тн, креветки - 100 тн, мідії - 250 тн, рапан - 250 тн, медуза - 250 тн. Жодних зауважень з боку відповідача, як зазначено у позовній заяві, щодо оформлення заяви від відповідача на адресу позивача не надходило.

13 листопада 2017 року відповідач на офіційному сайті розмістив дати проведення засідання Комісії з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, а саме у період з 20 листопада 2017 року по 24 листопада 2017 року, зокрема 22 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками.

Подальшої інформації, як вказано у позовній заяві, щодо розгляду заяв про встановлення частки добування водних біоресурсів у промислових цілях та прийнятих рішень Комісією відповідачем оприлюднено не було.

У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до відповідача із запитом про отримання публічної інформації №1-ФЛ від 23 лютого 2018 року, з наданих документів на який позивачу стало відомо наступне:

- рішенням Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, затвердженого Протоколом №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року заяву позивача задоволено (п.3.3.), враховуючи, що у заяві позивача вказані «лише ті водні біоресурси, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу вилову у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки»;

- на противагу рішенню Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, затвердженого Протоколом №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 прийнято рішення Комісії Держрибагентства з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, затвердженого Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, згідно пункту 2 якого Комісія вирішила «не розглядати заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затока, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році на 2018 - 2022 роки, у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року та вважати не прийнятим рішення Комісії по пункту 3.3. Протоколу №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів».

Додатково 27 лютого 2018 року позивач отримав лист відповідача №2-6.2-17/1165-18 щодо розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 22 лютого 2018 року, в якому визначено, що на підставі протоколів №1 від 20 листопада 2017-24 листопада 2017 року та №2 від 30 листопада 2017 року засідань Комісії відповідача позивачу «відмовлено у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками у зв'язку з відсутністю обсягу нерозподіленого ліміту». Проте, як вказав позивач у позовній заяві, до вказаного листа не додано жодних копій документів, що підтверджують викладену в ньому інформацію.

Позивач не погоджується з рішенням комісії Держрибагентства з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, затвердженим Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, та листом №2-6.2-17/1165-18 щодо розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 22 лютого 2018 року з огляду на те, що Комісія не має повноважень «не розглядати» заяви користувачів, а зобов'язана розглянути подані документи та прийняти відповідне рішення про задоволення заяви або про відмову у її задоволенні.

Крім того, позивач наголосив на тому, що чинним законодавством не передбачено правових наслідків прийняття рішення «вважати не прийнятим рішення» попереднього засідання Комісії відповідача, як і не передбачено такого виду рішення, а також зазначив, що на його думку, Протокол №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року не скасований та підлягає виконанню.

При цьому, позивач також зазначив, що у рішенні Комісії, затвердженому Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, остання не посилалась на відсутність нерозподіленого ліміту, а визначила, що розрахунковий період для розподілу квот не настав.

Також позивач послався на те, що чинним законодавством не передбачено обмежень періодів розподілу часток, що, на його думку, свідчить про те, що такий розподіл може здійснюватися щороку будь - якій особі, яка цього бажає та дотрималась встановленої законодавством процедури, а тому позивач вважає, що посилання відповідача у Протоколі №2 від 30 листопада 2017 року на наявність суб'єктів господарювання, яким вже раніше виділені частки вилову на 2017-2021 роки не ґрунтується на нормах законодавства.

Звертаючись до відповідача з відповідною заявою, позивач вказував лише ті види риби, які не лімітуються, а тому відсутність нерозподіленого ліміту, на думку позивача, не може мати місце, оскільки ліміт не обмежений, що підтверджується «Лімітами та прогнозами допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському та Чорному морях і затоках на 2018 рік», затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №659 від 14 грудня 2017 року.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до Протоколу №1 засідання Комісії Держрибагентства з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 20 листопада 2017- 24 листопада 2017 року, враховуючи обсяги використання квот, термін подачі заявок, наявність відповідної матеріально - технічної бази, відсутність несплачених штрафів та/або не відшкодованих в установленому законодавством порядку збитків, завданих рибному господарству, а також відсутність систематичних (три і більше) грубих порушень законодавства з питань охорони, використання та відтворення водних біоресурсів протягом попереднього року та інші виробничі показники, Комісією прийнято рішення про встановлення часток добування (вилову) водних біоресурсів користувачам та рішення про відмову у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей.

Як вказує представник відповідача, під час засідання 30 листопада 2017 року встановлено, що в рішенні, оформленому Протоколом №1 засідання Комісії з 20 - 24 листопада 2017 року, допущені помилки, в зв'язку з чим прийнято нове рішення, оформлене Протоколом №2, в якому зазначено, що частка нерозподіленого ліміту відсутня, оскільки ліміт спеціального використання водних біоресурсів був розподілений між користувачами водних біоресурсів на 2017-2021 роки. Саме тому на засіданні Комісії 30 листопада 2017 року, рішення якої оформлене Протоколом №2, заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018 - 2022 року, не розглядалися, у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року, в тому числі і заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Тому, на думку представника відповідача, останній правомірно відмовив у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту на підставі пункту 11 Порядку установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2012 року №1149.

Листом Держрибагентства від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 позивача повідомлено, що відповідно до пункту 11 Порядку, останньому відмовлено у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту.

Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» щодо визнання протиправним та скасування рішення Держрибагентства, зазначеного у листі від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18, відповідач зазначив, що вказаний лист носить інформаційно - роз'яснювальний характер.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача послався на те, що Комісією Держрибагентства з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року прийнято рішення саме про задоволення заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Також представник позивача повторно наголосив на тому, що у його заяві про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у рибогосподарському водному об'єкті (його частині) позивач вказував лише ті види риби, які не лімітуються, тому, на думку позивача, відсутність нерозподіленого ліміту не може мати місце, оскільки ліміт не обмежений.

Крім того, представник позивача зазначив, що підстава, як «ненастання розрахункового періоду» для не розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018-2022 роки, не передбачена пунктом 11 Порядку установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2012 року №1149.

Стосовно посилань відповідача у відзиві на позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Державного агентства рибного господарства України щодо відмови у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей Чорному морі із затоками, лиманами та протоками, зазначене у листі №2-6.2-17/1165-18 від 22 лютого 2018 року, представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву зазначив, що вказана позовна вимога позивачем сформульована чітко, оскільки у листі відповідача від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 останній визначає підставу для відмови у задоволенні заяви позивача, як «відсутність нерозподіленого ліміту», а у резолютивній частині рішення Комісії, оформленого Протоколом №2 засідання від 30 листопада 2017 року, вказана інша підстава «не настання наступного розрахункового року».

У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача послався на те, що у відповідності до пункту 3.3. Протоколу №1 засідання Комісії від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року за результатами розгляду заяв, Комісія ухвалила задовольнити заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання, у яких зазначено лише ті водні біоресурси, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки, зокрема заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», та відмовити у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей суб'єктам господарювання водних біоресурсів, у заявах про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, в яких вказано лімітовані види водних біоресурсів (а саме калкан чорноморський).

На засіданні Комісії 30 листопада 2017 року розглядалися заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками.

Під час розгляду заяв Комісією з'ясовано, що наказом Держрибагентства від 28 жовтня 2016 року №375 (із змінами) встановлено частки добування на 2017 - 2021 роки, виражені у відсотках. Отже, як зазначає представник відповідача, розрахунковим роком буде 2021 рік, тож Комісією було помилково розглянуто заяви на 2018-2022 роки, у зв'язку з чим остання ухвалила не розглядати заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018 - 2022 роки, у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року та вважати не прийнятим рішення Комісії, зазначене в пункті 3.3. Протоколу №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року засідання Комісії, у тому числі і щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Також у Протоколі №2 засідання Комісії від 30 листопада 2017 року, як зазначив представник відповідача, вказано, що частка нерозподіленого ліміту відсутня, оскільки ліміт спеціального використання водних біоресурсів був розподілений між користувачами водних біоресурсів на 2017-2021 роки, крім того, виявлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» відсутній нерозподілений ліміт вилову.

Представник відповідача послався й на те, що листом Держрибагентства від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» повідомлено, що відповідно до пункту 11 Порядку установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів останньому відмовлено у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту, а також ще раз наголосив на тому, що листи Держрибагентства мають інформаційно - рекомендаційний характер.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08 липня 2011 року №3677-VI (далі по тексту - Закон України від 08 липня 2011 року №3677-VI), Положенням про Державне агентство рибного господарства України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895 (далі по тексту - Положення №895) та Порядком здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №992 (далі по тексту - Порядок №992).

Відповідно до статті 6 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895 затверджено Положення про Державне агентство рибного господарства України, згідно з пунктом 1 якого Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до пункту 3 вказаного Положення до основних завдань Держрибагентства входить реалізація державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства та внесення на розгляд Міністра аграрної політики та продовольства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Абзацом 12 статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, належить затвердження лімітів спеціального використання водних біоресурсів та квот добування.

Процедура установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів у межах юрисдикції України, зокрема у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та континентальному шельфі України, крім територій та об'єктів природно-заповідного фонду (далі - установлення лімітів та визначення прогнозу допустимого вилову) визначена Порядком установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2012 року №1149.

У відповідності до абзацу 38 статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, відповідно до покладених на нього завдань належать проведення у межах своїх повноважень моніторингу внутрішнього і зовнішнього ринків рибної продукції, здійснення державного регулювання внутрішнього ринку рибної продукції.

Підпунктами 47, 58 Положення №895 передбачено, що Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань здійснює розподіл лімітів спеціального використання водних біоресурсів на квоти добування та розподіляє між користувачами водних біоресурсів квоти добування, у тому числі: у районах дії міжнародних організацій з управління рибальством, членом яких є Україна відповідно до міжнародних договорів України; у водах за межами районів управління зазначених організацій відповідно до міжнародно-правових зобов'язань України; у водах, що перебувають під юрисдикцією прибережних держав, якщо це передбачено міжнародними договорами України;

Згідно з частиною 1 та 2 статті 36 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI юридичні та фізичні особи мають право користуватися водними біоресурсами як об'єктами права власності Українського народу відповідно до Конституції України та цього Закону.

Право користування водними біоресурсами здійснюється з вилученням і без вилучення їх з природного середовища суб'єктами господарювання та фізичними особами відповідно до закону.

Водні біоресурси можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (частина 2 статті 37 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI).

Механізм спеціального використання водних біоресурсів, які перебувають в умовах природної волі (крім видів, внесених до Червоної книги України), у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України (далі - рибогосподарські водні об'єкти (їх частини) визначений Порядком здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №992.

Так, у відповідності до підпункту 21 пункту 2 Порядку №992 частка добування (вилову) - це кількість водних біоресурсів, визначена у натуральних величинах або відсотках показника ліміту добування (вилову) водних біоресурсів чи прогнозованого показника допустимого вилову, що підлягає закріпленню або закріплена за кожною конкретною юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем на конкретний період для здійснення рибальства. Частка добування (вилову) визначається шляхом співвідношення середньостатистичного обсягу добутих (виловлених) користувачем водних біоресурсів певного виду з урахуванням даних державної статистики та органів рибоохорони за останні чотири роки, що передують розрахунковому, до середньостатистичного обсягу вилову такого виду у відповідному рибогосподарському водному об'єкті (його частині) за ті самі роки, виражене у відсотках.

Пунктом 4 Порядку №992 передбачено, що спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється користувачами водних біоресурсів на підставі дозволу на таке використання у рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах) після розподілу ліміту або прогнозу допустимого вилову на частки добування (вилову) для промислових та непромислових цілей та резерву добування (вилову).

У відповідності до пунктів 6-7 Порядку №992 Держрибагентство здійснює розподіл лімітів спеціального використання водних біоресурсів на частки добування (вилову) для промислових цілей у рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах) між користувачами водних біоресурсів.

Частка добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у відсоткових величинах встановлюється після виділення резерву та визначення необхідних обсягів для непромислових цілей і визначається у відсотках для кожного користувача водних біоресурсів у дозволі на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), що видається строком на п'ять років.

Користувачі водних біоресурсів до 1 серпня року, що передує розрахунковому, подають особисто або надсилають поштовим відправленням Держрибагентству заяву про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу.

У заяві зазначається: найменування рибогосподарського водного об'єкта (його частини), на якому планується здійснювати добування (вилов); перелік видів та обсяги вилову водних біоресурсів, що планується вилучити; перелік суден (плавзасобів) із зазначенням їх бортових номерів; повне і скорочене найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код, контактний телефон - для юридичних осіб; ім'я, місце проживання, документи, що засвідчують особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів, контактний телефон - для фізичних осіб - підприємців; згода на обробку (публікацію) персональних даних.

Пунктом 10 Порядку №992 передбачено, що Держрибагентство для розгляду поданих документів утворює комісію, до складу якої входять представники Мінагрополітики, органів рибоохорони, користувачів водних біоресурсів, громадських об'єднань та асоціацій, обласних держадміністрацій, науковці. Склад комісії з розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів затверджується Держрибагентством.

Так, судом встановлено, що 20 грудня 2016 року до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи внесено запис № 1 066402 про реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС». Видами діяльності зазначено: Код КВЕД 03.11 Морське рибальство; Код КВЕД 03.21 Морське рибництво (аквакультура); Код КВЕД 77.34 Надання в оренду водних транспортних засобів; Код КВЕД 50.20 Вантажний морський транспорт; Код КВЕД 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний). (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch)

Наведене свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» станом на момент виникнення спірних правовідносин було новим суб'єктом господарювання в сфері добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей.

28 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», як новий суб'єкт господарювання в сфері добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей, звернулося до Державного агентства рибного господарства України із заявою про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у рибогосподарському водному об'єкті (його частині) на Чорному морі із затоками, лиманами та протоками у період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2022 року (щорічно) в обсягах за видами тонн: хамса чорноморська - 700 тн, шпрот - 100 тн, атерина - 100 тн, бички - 50 тн, бараболя - 5 тн, оселедець чорноморський - 10 тн, сарган - 5 тн, катран - 15 тн, кефаль - 20 тн, піленгас - 5 тн, ставрида - 10 тн, інші види риб - 2 тн, креветки - 100 тн, мідії - 250 тн, рапан - 250 тн, медуза - 250 тн.

Також у заяві зазначено, що кількість рибалок складає 20 чоловік, матеріально - технічна база заявника: риболовний бот ЯХР 0686 (орендований); мале риболовецьке судно «Єдність» (орендований), мале рибальське судно «KAHYALAR 1» (орендований) та зазначено назву, технічні характеристики, кількість знарядь лову, місцезнаходження приміщення для зберігання, переробки водних біоресурсів та рибоприймальний пункт, місце розташування якого погоджено з Держрибагенством.

Крім того, у вказаній заяві містяться відомості щодо повного і скороченого найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код, контактний телефон та згода на обробку (публікацію) персональних даних директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» зареєстрована Державним агентством рибного господарства України за вх. №К/194, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що будь - яких належних та допустимих доказів щодо наявності зауважень з приводу оформлення заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» або внесення до неї недостовірних даних, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у рибогосподарському водному об'єкті (його частині) подана у порядок, спосіб та строки, визначені Порядком №992 та містить всю необхідну для її розгляду інформацію.

Так, 13 листопада 2017 року на офіційному сайті Державного агентства рибного господарства України опубліковано оголошення, що «з 20 по 24 листопада 2017 року відбудуться засідання комісії Держрибагентства з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів на водних об'єктах загальнодержавного значення.

Засідання відбудуться на виконання абзацу 38 статті 9 та статті 30 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підпунктів 47 та 58 пункту 4 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2012 року № 1149 «Про порядок установлення лімітів спеціального використання та визначення прогнозу допустимого вилову водних біоресурсів», пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 992 «Про затвердження Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України.» (http://darg.gov.ua/_zasidannja_komisiji_0_0_0_5052_1.html?search=%E7%E0%F1%B3%E4%E0%ED%ED%FF%20%EA%EE%EC%B3%F1%B3%BF%20%C4%E5%F0%E6%F0%E8%E1%E0%E3%E5%ED%F2%F1%F2%E2%E0%20%F0%EE%E7%E3%EB%FF%E4%F3%20%E7%E0%FF%E2).

Згідно з датами проведення засідань та водними об'єктами на яких користувачі планують здійснювати спеціальне використання водних біоресурсів, які також оприлюднені на офіційному сайті Державного рибного агентства України, вбачається, що 22 листопада 2017 року відбувся розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, пониззі річки Дунай, Дніпровсько - Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу, Дніпровсько - Бузькому і Бузькому лиманах), Будацькому (Шаболацькому), Березанському, Тилігульському, Куяльницькому лиманах, Тузловській групі лиманів, Кучурганському водосховищі, внутрішніх солоних водоймах Херсонської області за участю представників територіальних органів Державного агентства рибного господарства у Одеській, Миколаївській та Херсонській областях та Чорноморського басейнового управління.

Як вбачається з наданої суду копії Протоколу №1 засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року, до порядку денного засідання Комісії включено питання щодо розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання для промислових цілей.

За результатами розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками Комісія ухвалила задовольнити заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання, у яких зазначено лише ті водні біоресурси, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки, серед яких й Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

При цьому, по вказаному питанню порядку денного Комісії виступили голова Комісії - перший заступник Голови Держрибагентства ОСОБА_2 та член Комісії - Голова Всеукраїнської громадської організації «Асоціація рибалок України», які зазначили, що у Чорному морі користувачами водних біоресурсів не використовуються ліміти та прогнози допустимого спеціального використання водних біоресурсів, а тому запропонували задовольнити заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових користувачів, у яких зазначено лише ті водні біоресурси, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову та надати їм можливість здійснювати таке добування (вилов).

Рішення щодо задоволення заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання прийнято більшістю голосів - 10.

Між тим, відмовлено у встановлені частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей суб'єктам господарювання водних біоресурсів, у заявах про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів яких вказано лімітовані види водних біоресурсів (а саме - калкан чорноморський) (пункт 3.3. Розділу 3 Протоколу №1 засідання Комісії).

Суд звертає увагу, що заява позивача про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів задоволена лише щодо тих водних біоресурсів, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що засідання Комісії відбулося за затвердженим Графіком засідань Комісії, а саме:

20 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів: у внутрішніх водних об'єктах загальнодержавного значення, Чернігівської, Харківської, Вінницької, Житомирської, Хмельницької, Рівненської та Закарпатської областей, у Київському, Канівському та Кременчуцькому водосховищах за участю представників відповідних територіальних органів Держрибагентства;

21 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів у Кам'янському (Дніпродзержинському), Запорізькому (Дніпровському) та Каховському водосховищах за участю представників територіальних органів Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській, Полтавській та Херсонській областях;

22 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, пониззі річки Дунай, Дніпровсько - Бузькій естуарній системі (пониззя Дніпра і Південного Бугу, Дніпровсько - Бузькому і Бузькому лиманах), Будацькому (Шаболацькому), Березанському, Тилігульському, Куяльницькому лиманах, Тузловській групі лиманів, Кучурганському водосховищі, внутрішніх солоних водоймах Херсонської області за участю представників територіальних органів Державного агентства рибного господарства у Одеській, Миколаївській та Херсонській областях та Чорноморського басейнового управління;

23 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів у Азовському морі із затоками, лиманами, протоками (у тому числі Утлюцький та Молочний лимани, Сиваш, Керченська протока) за участю представників Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України;

24 листопада 2017 року - розгляд заявок користувачів на спеціальне використання водних біоресурсів, які не було розглянуто за попередні дні (за потреби).

Тобто, судом встановлено, що Державним агентством рибного господарства України з метою розгляду поданих користувачами водних біоресурсів заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу створено Комісію, засідання якої відбувалося за затвердженим Графіком з 20 листопада 2017 року по 24 листопада 2017 року, про що Держрибагентство повідомило шляхом опублікування відповідного оголошення на своєму офіційному сайті та за результатами цього засідання Комісії прийняті відповідні рішення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2017 року відбулося ще одне засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів.

Так, суд звертає увагу, що на офіційному сайті Державного агентства рибного господарства України відсутня будь - яка інформація щодо продовження засідання Комісії, яке відбулося з 20 листопада по 24 листопада 2017 року за затвердженим Графіком засідань, 30 листопада 2017 року в частині розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, яке розпочато 20 листопада 2017 року. Також, на офіційному сайті не міститься жодної інформації щодо внесення змін до порядку денного засідання Комісії з вказівкою на його продовження 30 листопада 2017 року.

З наданої суду копії Протоколу №2 засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів вбачається, що «член Комісії ОСОБА_3 зачитав колективне звернення асоціації «Укррибспілка», громадської спілки «Рибалки півдня України», організації роботодавців «Одеська обласна асоціація роботодавців у сфері рибної галузі» та громадської спідки «Перша рибна біржа» від 28 листопада 2017 року, в якому зазначалося, що під час розгляду Комісією більшістю голосів було задоволено заяви суб'єктів господарювання на встановлення їм часток добування (вилову) водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки із порушеннями. Оскільки відповідно до пункту 6 Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №992, частка добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у відсоткових величинах встановлюється після виділення резерву та визначення необхідних обсягів для непромислових цілей і визначається у відсотках для кожного користувача водних біоресурсів у дозволі на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), що видається строком на п'ять років.

Відповідно до пункту 7 Порядку користувачі водних біоресурсів до 1 серпня року, що передує розрахунковому, подають особисто або надсилають поштовим відправленням Держрибагентству заяву про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу.

Аналізуючи норми Порядку та з урахуванням того, що Переліком користувачів водних біоресурсів, яким встановлено частки добування (вилову) водних біоресурсів, затвердженим наказом Держрибагентства від 28 жовтня 2016 року №375 (із змінами) вже встановлено частки добування на 2017 - 2021 роки виражені у відсотках - наступним за 2016 розрахунковим роком буде 2021 рік, тож Комісією було помилково розглянуто заяви на 2018 - 2022 роки».

На підставі вищевикладеного, Комісією прийнято рішення «не розглядати заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018 - 2022 роки, у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року та вважати не прийнятим рішення Комісії по пункту 3.3. Протоколу №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, у тому числі, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Проте, у відповідності до пункту 11 Порядку №992 Держрибагентство відмовляє у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів у разі:

- несвоєчасного подання документів або подання документів у неповному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних відомостей;

- коли на дату подання заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислу не сплачені штрафи та/або не відшкодовані в установленому законодавством порядку збитки, завдані рибному господарству;

- систематичних (три і більше) грубих порушень законодавства з питань охорони, використання та відтворення водних біоресурсів протягом попереднього року;

- відсутності обсягу нерозподіленого ліміту;

- використання протягом попередніх трьох років менш як на 75 відсотків обсягу виділеної частки добування (вилову) водних біоресурсів, за винятком форс-мажорних обставин; відсутності ліцензії на промисловий вилов риби, крім внутрішніх водойм та річок - для водних об'єктів, здійснення промислового вилову на яких потребує ліцензування.

Зазначений перелік підстав для відмови у встановленні користувачу частки добування (вилову) водних біоресурсів Державним агентством рибного господарства України є вичерпним.

Також, пунктом 13 Порядком №992 передбачено, що Держрибагентство протягом 90 днів з дати закінчення прийому заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів затверджує перелік користувачів водних біоресурсів, яким установлено частки добування (вилову) водних біоресурсів, і протягом п'яти робочих днів з дати затвердження розміщує його на власному офіційному веб-сайті.

У відповідності до Розділу IV Порядку взаємодії Міністерства аграрної політики та продовольства України з центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 лютого 2012 року №86 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 березня 2012 року за № 415/20728, центральні органи виконавчої влади розробляють проекти наказів Міністерства відповідно до вимог законодавства та подають до Міністерства для його опрацювання структурними підрозділами Міністерства. Відповідальний Департамент або інший самостійний структурний підрозділ центрального апарату Міністерства, якому доручено опрацювання проекту наказу Міністерства, доводить до відома центрального органу виконавчої влади позицію Міністерства щодо проекту наказу, розробленого центральним органом виконавчої влади, шляхом надсилання листа із зазначенням зауважень та пропозицій до поданого проекту. Центральні органи виконавчої влади повинні врахувати всі викладені зауваження та усунути виявлені порушення, внести в установленому порядку проект наказу на розгляд до відповідального Департаменту або іншого структурного підрозділу центрального апарату Міністерства, якому доручено опрацювання проекту наказу Міністерства. У разі відсутності зауважень проект наказу подається на підпис Міністру.

У відповідності до частини 1 та 2 статті 30 Закону України від 08 липня 2011 року №3677-VI ліміти вилову водних біоресурсів розподіляються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства.

За рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, ліміти вилову водних біоресурсів, а також прогнози допустимого вилову можуть розподілятися на квоти: користувачів для промислу; наукових установ та організацій; для здійснення контрольного вилову органами рибоохорони; для здійснення рибальства з навчальними та культурно-освітніми цілями; добування (вилову) водних біоресурсів для здійснення рибальства з метою рибництва, відтворення та акліматизації водних біоресурсів; добування (вилову) водних біоресурсів з метою організації любительського та спортивного рибальства.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №1119, до основних завдань Мінагрополітики відноситься, у тому числі, формування та реалізація державної політики у сферах рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, лісового та мисливського господарства, ветеринарної медицини, безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у сферах карантину та захисту рослин, у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Так, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 04 січня 2018 року №2 «Про затвердження квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2017 році», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за №58/31510, затверджено квоти добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2018 році відповідно до лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення на 2018 рік, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14 грудня 2017 року №659, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2017 року за №1581/31449.

Проте, у переліку затверджених квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками у 2018 році (тонн) Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», як суб'єкт господарювання, якому встановлено частку добування (вилову) водних біоресурсів, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, відсутнє.

Таким чином, судом в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено наступне:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», як новий суб'єкт господарювання, 28 липня 2017 року звернулося із заявою про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у рибогосподарському водному об'єкті (його частині), в якій просило встановити частку добування (вилову) водних біоресурсів у Чорному морі із затоками, лиманами, та протоками у період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2022 року (щорічно);

- вказана заява подана у порядок, спосіб та строки, визначені Порядком №992, містить всю необхідну для її розгляду інформацію та зареєстрована Державним агентством рибного господарства України за вх. №К/194;

- розгляд цієї заяви відповідачем включено до порядку денного засідання Комісії з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів за затвердженим Графіком засідань Комісії (20-24 листопада 2017 року);

- за результатами розгляду заяви Комісією прийнято рішення, оформлене Протоколом №1 засідання Комісії від 20-24 листопада 2017 року, про задоволення заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання, у тому числі, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», як такої, в якій зазначено лише ті водні біоресурси, які не лімітуються, добуваються в межах загального ліміту або добуваються в межах прогнозу допустимого вилову у Чорному морі і затоками, лиманами, протоками на 2018 - 2022 роки. Підставою для прийняття такого рішення стало невикористання встановлених лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів у Чорному морі. (підпункт 3.3. пункту 3 Протоколу №1 засідання Комісії).

Наведене свідчить про те, що Комісією в повному обсязі розглянуто питання щодо наявності підстав для задоволення або відмови у задоволенні заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання з ухваленням остаточного рішення з цього приводу.

Вказані вище дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» та Державного агентства рибного господарства України повністю узгоджуються з вимогами законодавства в сфері рибного господарства та не суперечать встановленому порядку розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів.

При цьому, суд звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять жодних відомостей щодо визнання результатів засідання Комісії щодо задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання, яке відбулося 20-24 листопада 2017 року за затвердженим Графіком засідань, недійсними або частково недійсними.

Між тим, судом також встановлено, що 30 листопада 2017 року відбулося ще одне засідання Комісії з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, на якому було розглянуто колективне звернення асоціації «Укррибспілка», громадської спілки «Рибалки півдня України», організації роботодавців «Одеська обласна асоціація роботодавців у сфері рибної галузі» та громадської спідки «Перша рибна біржа» від 28 листопада 2017 року та, як вже зазначалося судом, за результатами засідання Комісією прийнято рішення не розглядати заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018 - 2022 роки, у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року та вважати не прийнятим рішення Комісії по пункту 3.3. Протоколу №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, у тому числі, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Проте, з аналізу норм діючого законодавства України вбачається, що Комісія з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів не наділена повноваженнями приймати рішення саме щодо не розгляду заяв користувачів водних біоресурсів.

Натомість, Порядком №992 визначено, що за результатом поданих заяв, Держрибагентство має прийняти рішення або про задоволення або про відмову у задоволенні заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів виключно з підстав, визначених пунктом 11 Порядку №992.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача в тій частині, що не настав розрахунковий рік для встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей новим суб'єктам господарської діяльності, оскільки матеріалами справи та інформацією з офіційного сайту Державного агентства рибного господарства України підтверджуються обставини, що відповідачем не встановлювалося жодних обмежень щодо суб'єктів господарювання - користувачів водних біоресурсів, заяви яких будуть розглянуті на засіданні Комісії 20-24 листопада 2017 року. Більш того, з Протоколу №1 засідання Комісії від 20 листопада - 24 листопада 2017 року судом встановлено, що до порядку денного засідання включено, у тому числі, питання щодо розгляду заяв про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів нових суб'єктів господарювання для промислових цілей (пункт 3 Протоколу №1), а пунктом 3.3. Протоколу №1 визначено розгляд заяв щодо встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, серед яких й заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

Також суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях проти відповіді на відзив на позовну заяву в частині того, що Комісією на засіданні, яке відбулося 30 листопада 2017 року, прийнято саме рішення, оформлене Протоколом №2, про відмову у встановленні, у тому числі, Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» частки добування (вилову) водних біоресурсів у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту на підставі пункту 11 Порядку №992, оскільки вказані твердження спростовуються наявним в матеріалах справи Протоколом №2 засідання Комісії від 30 листопада 2017 року, згідно з яким останньою прийнято рішення саме про не розгляд заяви про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками, які надійшли до Держрибагентства у 2017 році, на 2018 - 2022 роки, у тому числі й заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року та про те, що Комісія дійшла висновку вважати не прийнятим рішення Комісії по пункту 3.3. Протоколу №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року засідання Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення про відмову у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту на підставі пункту 11 Порядку №992 Комісією у порядку та спосіб, визначені діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не приймалось.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками на 2018-2022 рік, затвердженого Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», та зобов'язання Державного агентства рибного господарства України внести Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до Переліку користувачів водних біоресурсів, яким установлено частки добування (вилову) водних біоресурсів на відповідний період та опублікувати цей перелік на офіційному сайті Держрибагентства.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання Держрибагентства підготувати та надати до Міністерства аграрної політики протягом 5 (п'яти) робочих днів після набрання рішенням законної сили проект змін до Наказу Міністерства аграрної політики №2 від 04 січня 2018 року «Про затвердження квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2018 році» з внесенням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до нього на умовах згідно задоволеної заяви К/194 від 28 липня 2017 року, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, буде зобов'язати Державне агентство рибного господарства України вчинити дії щодо підготовки та подачі до Міністерства аграрної політики України проекту відповідного наказу щодо внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до користувачів водних біоресурсів на умовах, згідно задоволеної рішенням Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, оформленим Протоколом №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року, заяви К/194 від 28 липня 2017 року з урахуванням висновків суду в даній адміністративній справі.

Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» щодо визнання протиправним та скасування рішення Державного агентства рибного господарства України про відмову у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками, зазначене у листі №2-6.2-17/1165-18 від 22 лютого 2018 року, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Пунктами 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У відповідності до пункту 7 частини 1 тієї ж статті, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тобто, вказані норми свідчать про те, що визначальною ознакою адміністративної справи є наявність у однієї із сторін спору статусу суб'єкта владних повноважень, такий суб'єкт у спірних правовідносинах по відношенню до інших осіб має здійснювати саме публічно - владні управлінські функції, які б виникали на основі законодавства.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, під індивідуальним актом розуміється акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, індивідуальний акт має відповідати таким характеристикам: виданий суб'єктом владних повноважень, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому (яким) він адресований, породжує конкретні права та обов'язки для конкретних суб'єктів права.

З матеріалів справи вбачається, що Державне агентство рибного господарства України листом від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС», що за результатами розгляду заяви позивача про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів у період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2022 року у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками у встановленні такої частки відмовлено на підставі абзацу 6 пункту 11 Порядку №992, з урахуванням протоколів №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року та №2 від 30 листопада 2017 року, у зв'язку з відсутністю нерозподіленого ліміту.

Враховуючи те, що лист Державного агентства рибного господарства України від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та жодних обов'язкових приписів не містить, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача у публічно-правових відносинах в цій частині.

Проте, суд зауважує, що вказаний лист Державного агентства рибного господарства України від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 містить суперечливі дані в частині підстав для відмови позивачу у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів, оскільки, як вже неодноразово зазначалося судом та підтверджується матеріалами справи, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками рішенням Комісії, оформленим Протоколом №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року задоволена. В свою чергу, Протоколом №2 засідання Комісії вирішено не розглядати, у тому числі, вказану вище заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» у зв'язку із ненастанням наступного розрахункового року, при цьому абзац 6 пункту 11 Порядку №992, на який посилається відповідач у своєму листі, визначає підставу для відмови у встановленні частки добування (вилову) водних біоресурсів - у разі відсутності обсягу нерозподіленого ліміту.

Наведене в сукупності свідчить про зазначення у листі Державного агентства рибного господарства України від 22 лютого 2018 року №2-6.2-17/1165-18 інформації, яка суперечить рішенням Комісії, але вказані обставини не є підставою для визнання цього листа рішенням суб'єкта владних повноважень й, відповідно, його скасування, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов'язання Державного агентства рибного господарства України подати до Окружного адміністративного суду міста Києва протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням того, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до відповідача підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, понесених позивачем судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1 321,50 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263,382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів для промислових цілей у Чорному морі із затоками, лиманами та протоками на 2018-2022 рік, затвердженого Протоколом №2 від 30 листопада 2017 року, в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС».

3. Зобов'язати Державне агентство рибного господарства України внести Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до Переліку користувачів водних біоресурсів, яким установлено частки добування (вилову) водних біоресурсів на відповідний період та опублікувати цей перелік на офіційному сайті Державного агентства рибного господарства України відповідно до пункту 13 Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №992.

4. Зобов'язати Державне агентство рибного господарства України вчинити дії щодо підготовки та подачі до Міністерства аграрної політики України проекту відповідного наказу щодо внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» до користувачів водних біоресурсів на умовах, згідно задоволеної рішенням Комісії Державного агентства рибного господарства України з розгляду заяв користувачів про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів, оформленим Протоколом №1 від 20 листопада 2017 - 24 листопада 2017 року, заяви К/194 від 28 липня 2017 року з урахуванням висновків суду в даній адміністративній справі.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Зобов'язати Державне агентство рибного господарства України подати до Окружного адміністративного суду міста Києва протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання.

7. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІШ - ЛОГІСТІКС» (01024, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 29, квартира 62, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 321 (одна тисяча триста двадцять одна) гривня 50 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 45а, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко