Справа № 804/1032/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 липня 2017 р. Справа №804/1032/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 - Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відповідача 2 - Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 - Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відповідача 2 - Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів у відповідності з частиною 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виходу на пенсію) у розмірі 10 510,00 гривень.

19 квітня 2017 року до суду від представника Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надійшло клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що позивачка дізналась про факт невиплати грошової допомоги у відповідності з частиною 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» при проведенні остаточного розрахунку при звільненні у березні 2015 року, а до суду звернулась лише в листопаді 2016 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченим статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від представника позивача та відповідача 2 до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши наявні документи і матеріали, виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з частиною першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з положеннями частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведена норма також кореспондується з положеннями статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Приписами статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено структуру заробітної плати, відповідно до якої, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Положеннями частини першої та другої сттаті 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу вищенаведених норм законодавства суд приходить до висновку, грошова допомога при виході на пенсію може бути віднесена до складу додаткової заробітної плати державного службовця, як один із різновидів виплат, передбаченим чинним на момент виникнення спірних відносин законодавством, у зв'язку з чим вважає до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, суд вважає, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 не було пропущено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення адміністративного позову в частині позовних вимог без розгляду.

Керуючись статтями 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача 2 - Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя І.В. Тулянцева