Справа № 803/381/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/980/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі № 803/381/18 (ухвала постановлена в м. Луцьку, головуючий суддя Сорока Ю.Ю.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 у даній справі позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у винесені за його заявою постанови, передбаченої статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» протиправною. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області винести постанову за заявою ОСОБА_1 від 02 лютого 2018 року про визначення розміру шкоди, завданої йому органами досудового розслідування у відповідності до статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

11.07.2018 до Волинського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про роз'яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що ГУ ДФС у Волинській області не може виконати вищезазначене судове рішення у зв'язку з тим, що Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не визначено форми постанови, яка приймається органом досудового розслідування за зверненням громадянина та критерії визначення розміру відшкодованої шкоди, а також у рішенні суду не вказано, який орган має прийняти відповідну постанову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року в задоволенні заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про роз'яснення рішення відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ГУ ДФС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції на продовження її розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції при відмові у роз'ясненні рішення порушено норми частини 1 статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», якою визначено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.1, 3, 4 статті 3 цього Закону залежно від того, який орган провадив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термії з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, про що виносять постанову (ухвалу).

При цьому, також нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» не визначено форма постанови, яка приймається органом досудового розслідування за зверненням громадянина та критерії визначення розміру відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.1, 3, 4 статті 3 цього Закону.

Таким чином, апелянт переконаний, що Головне управління ДФС у Волинській області, керуючись ст. 254 КАС України, правомірно звернулось до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у даній справі, так як не може здійснити його виконання, з врахуванням відсутності у слідчому відділі податкової міліції ГУ ДФС у Волинській області кримінальних проваджень щодо ОСОБА_1

У відзиві на подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає таку необґрунтованою та безпідставною, оскільки виконавши судове рішення шляхом винесення постанови від 13 вересня 2018 року про визначення розміру шкоди, апелянт тим самим усунув об'єкт спірних правовідносин між сторонами, а отже предмет спору між сторонами в частині заявлених вимог у справі №803/381/18 відсутній.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у винесені за його заявою постанови, передбаченої статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» протиправною. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області винести постанову за заявою ОСОБА_1 від 02 лютого 2018 року про визначення розміру шкоди, завданої йому органами досудового розслідування у відповідності до статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відмовляючи заявнику у роз'ясненні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених статтею 254 КАС України підстав для роз'яснення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, роз`яснено може бути судове рішення, у разі, якщо без такого роз`яснення його важко зрозуміти та виконати, внаслідок неясності (незрозумілості) його резолютивної частини.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що визначений ст. 254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Разом з тим, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу.

Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз'ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, суд роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Із змісту поданої ГУ ДФС у Волинській області заяви про роз'яснення постанови суду від 16.04.2018 року видно, що заявник просить роз'яснити який орган досудового розслідування повинен винести постанову за заявою ОСОБА_1, згідно ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» яким чином має бути сформована постанова за заявою ОСОБА_1 та яким чином визначається розмір даної шкоди.

Тобто, заява про роз'яснення судового рішення зумовлена не незрозумілістю (неясністю резолютивної частини) цього судового рішення, а стосується порядку його виконання.

Суд першої інстанції вірно вказав, що повноваженнями щодо виконання постанови суду у цій справі наділений саме відповідач.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018, зокрема, його резолютивна частина, є чіткою за змістом, ясною та зрозумілою, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння.

Так, у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 чітко вказано, який орган досудового розслідування повинен винести постанову, а саме: «відповідну постанову повинно приймати Головне управління ДФС у Волинській області, оскільки саме структурний підрозділ цього органу розглянув матеріали досудового розслідування та закрив кримінальне провадження».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, на які вказує заявник не є підставою для роз'яснення рішення суду від 16.04.2018 по справі №803/381/18, оскільки судове рішення цілком зрозуміле, прийняте судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи.

Встановлені обставини справи судом описані в рішенні суду від 16.04.2018, зокрема в її мотивувальній частині, і не потребують додаткового роз'яснення.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі № 803/381/18- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 04.12.2018