Справа № 0840/3210/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2018 року

Справа № 0840/3210/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" (71100, Запорізька область, Бердянський район, с.Луначарське, вул.Леніна, буд. 67, )

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, )

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2018 №,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2018 №.

Ухвалою суду від 13.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, в процесі підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання по справі на 11.09.2018.

В підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 02.10.2018.

Ухвалою суду від 02.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів до 13.11.2018 та відкладено підготовче судове засідання на 05.11.2018.

Ухвалою суду від 05.11.2018 закрито підготовче провадження у справі №0840/3210/18 та справу призначено до судового розгляду по суті на 20.11.2018 за клопотанням сторін у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 31.07.2018. Зокрема зазначено про безпідставність висновків акту перевірки, що в результаті не віднесення до складу доходу суми простроченої кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з TOB "Граніт" та ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" товариством "АЗОВАГРОТРАНС" занижено дохід за 2015 рік на загальну суму 382521,03 грн., чим порушено пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу. Позивачем надано перевіряючим повний пакет документів для проведення перевірки, що підтверджують відсутність кредиторської заборгованості, а саме: Договір переведення боргу № 1 від 09 січня 2018 року та Договір переведення боргу № 2 від 09 січня 2018 року. Позивач зазначає, що уклавши договори переведення боргу, саме зобов'язання не припинило своє існування, натомість обов'язок виконати зобов'язання виник у іншої особи. Тобто, для ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" не виникло додаткового блага у вигляді прибутку. З незрозумілих причин вказані договори не знайшли своє відображення в акті перевірки, їм не надано правову оцінку. З огляду на викладене, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 86067,50 грн.

У відповідності до відзиву на позовну заяву від 28.08.2018 відповідачем зазначено, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" вимог Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 68853,78 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 68853,78 грн. Перевіркою встановлено, що загальна сума кредиторської заборгованості за товари (роботи, послуги) станом на 31.12.2017 складає 382,6 тис. грн. (рядок 1615 Балансу Ф в сумі 164,3 тис.грн. та рядок 1690 Балансу Ф.1 в сумі 218,3 тис.грн.), у тому числі заборгованість за якою сплив термін позовної давності, а саме по взаємовідносинах і підприємствами ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" (код за ) кредиторська заборгованість складає 286 600,12 грн., TOB "Граніт" (код за ) кредиторська заборгованість складає 95920,91 грн. В результаті не віднесення до складу доходу суму простроченої кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з TOB "Граніт" та ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" занижено дохід за 2015р. на загальну суму 382521,03 грн., чим порушено п.п 134.1.1, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу. За наслідками перевірки прийнято податкове повідомлення рішення від 22.06.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 86067,50 грн. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області на підставі направлень від 24.05.2018 №1128, від 24.05.2018 №1129, від 24.05.2018 №1130, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1, ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), та на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 23.05.2018 №1610, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 25.05.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 25.05.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 25.05.2018, відповідно до затвердженого плану.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №326/08-01-14-14/33527636 від 08.06.2018, яким зокрема встановлені порушення - п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 68 853,78 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 68853,78грн. (а.с.16-30).

Висновки перевірки ґрунтуються на тому, що: "…Перевіркою відображених у рядку 01 декларацій "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку показників за період з 01.01.2015 по 25.05.2018 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій від реалізації необоротних активів.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" показників у рядку 01 Декларацій "дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" за період з 01.01.2015 по 25.05.2018 встановлено їх заниження на суму 382521,03 грн., у тому числі: 2015р. в сумі 382521,03 грн.

Перевіркою встановлено, що загальна сума кредиторської заборгованості за товари (роботи, послуги) станом на 31.12.2017 складає 382,6 тис. грн. (рядок 1615 Балансу Ф.1 в сумі 164,3 тис.грн. та рядок 1690 Балансу Ф.1 в сумі 218,3 тис.грн.), у тому числі заборгованість за якою сплив термін позовної давності, а саме по взаємовідносинах з підприємствами:

1) ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" (код за ) кредиторська заборгованість складає 286600,12 грн. (балансовому рахунку 361 в сумі 218260,90 грн. та по балансовому рахунку 631 в сумі 68339,22 грн.).

Згідно картки рахунку 631 та 361 з контрагентом ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" заборгованість виникла по договору №31 від 11.03.2008 за надані послуги перевезення. На початок перевірки станом на 01.01.2015 відповідно карток обліку розрахунків кредиторська заборгованість рахувалась з 2008р. Сума 286600,12 грн. (балансовому рахунку 361 в сумі 218260,90 грн. та по балансовому рахунку 631 в сумі 68339,22 грн.) на дату балансу ( станом на 31.12.2017) залишається не погашеною.

2) ТОВ "Граніт" (код за ) кредиторська заборгованість складає 95920,91 грн.

Згідно картки рахунку 631 з контрагентом ТОВ "Граніт" заборгованість виникла по договору №04 від 03.01.2008 за послуги. На початок перевірки станом на 01.01.2015 відповідно картки обліку розрахунків кредиторська заборгованість рахувалась з 2008р. Сума 95920,91 грн. по балансовому рахунку 631 на дату балансу (станом на 31.12.2017) залишається не погашеною…".

За наслідками перевірки на підставі Акту перевірки № 326/08-01-14-14/3352763 від 08.06.2018, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 22.06.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 86067,50 грн., у тому числі: 68854,00 грн. - за основним платежем та 17213,50 грн. - за штрафними санкціями (а.с.31-32).

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Таким чином, визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток відбувається з урахуванням отриманого платником доходу від будь-якої діяльності та витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 N 73 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за N336/22868, зобов'язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно п.5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку, Затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року N 20 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за N 85/4306 зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Згідно з п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 "Дохід" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 "Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена".

Відповідно до 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 "Дохід" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 "До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов'язані з операційною діяльністю підприємства".

Відповідно п.п. 14.1.11 .п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашене внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Відповідно підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податки що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сум процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використанні такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших: видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до частини 1 ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність - скорочена або більшої тривалості порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦКУ).

Як свідчать матеріали справи, нараховуючи позивачу грошове зобов'язання з податку на прибуток, відповідач виходив з того, що, у зв'язку із закінченням терміну позовної давності по стягненню кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з контрагентами TOB "Граніт" та ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" позивач за результатами діяльності 2015 року не збільшив суму доходу на загальну суму непогашеної заборгованості у розмірі 382521,03 грн.

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до умов договору № 1 від 09.01.2018 ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" (первісний боржник) перевів на ТОВ "Барс" (новий боржник) зобов'язання зі сплати на користь кредитора ТОВ "Граніт" заборгованості по договору перевезення № 04 від 03 січня 2008 року в сумі 95920,91 грн. (а.с.33-35).

Відповідно до умов договору № 2 від 09.01.2018 року, ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" (первісний боржник) перевів ТОВ "Барс" (новий боржник) зобов'язання зі сплати на користь кредитора ДП "Бердянський завод сільгосптехніки" заборгованості по договорам № 31 від 11 березня 2008 року та від 05 січня 2007 року в сумі 286600,12 грн. (а.с.36-38).

В обох випадках кредитори надали свою згоду на переведення боргу та укладення відповідних договорів, про що свідчать їх підписи в указаних договорах.

Як свідчать матеріали справи з незрозумілих причин вказані договори не знайшли своє відображення в акті перевірки, їм не надано правову оцінку.

Крім того, позивачем надані до матеріалів справи також документи, на підставі яких виникла заборгованість у ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" та щодо переведення боргу, а саме: договір про надання послуг № 04 від 03.01.2008; договір оренди транспортного засобу № 31 від 11.03.2008; акт прийому-передачі транспортних засобів в оренду по договору № 31 від 11.03.2008; договір перевозки від 05.01.2007; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" та ДП "Бердянський завод сільськогосподарської техніки" на 09.01.2018 року; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" та ТОВ "Граніт" на 09.01.2018 року; акт приймання-передачі до договору переведення боргу № 1 від 09.01.2018; акт приймання-передачі до договору переведення боргу № 2від 09.01.2018; лист ТОВ "Граніт" № 25 від 19.09.2018; лист ДП "Бердянський завод сільськогосподарської техніки" № 188 від 25.04.2018; лист ТОВ "Барс" № 4 від 13.09.2018 (а.с.53-66).

Відповідно до ст. 11 ЦКУ, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актам, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно ст. 509 ЦКУ, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 520 ЦКУ передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ст. 521 ЦКУ).

Статтею 513 ЦКУ визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняються у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, уклавши договори переведення боргу, саме зобов'язання не припинило своє існування, натомість обов'язок виконати зобов'язання виник у іншої особи.

Тобто, для ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" не виникло додаткового блага у вигляді прибутку.

Зазначені обставини вказують на наявність у підприємства ділової мети, визначення якої наведено у пп. п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

У сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов'язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

Таку ж правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 22.06.2016р. № К/800/7168/15.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Проведені господарські операції позивача із його контрагентами призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС".

В даному випадку, контролюючим органом не доведено в установленому ст. 71 КАС України порядку, недобросовісність платника податку ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" у взаємовідносинах з ТОВ "Барс", ТОВ "Граніт", ДП "Бердянський завод сільгосптехніки".

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки від 08.06.2018, спростовані доказами, отриманими в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № прийняте відповідачем не на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто не з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з приписів ч. 2 ст.2 КАС України, відповідно до яких встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "АЗОВАГРОТРАНС" та визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжною квитанцією №17086771 від 31.07.2018 (а.с.3).

Відтак, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" (71100, Запорізька область, Бердянський район, с.Луначарське, вул.Леніна, буд. 67, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2018 №, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.06.2018 №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 86067,50 грн., у тому числі: 68854,00 грн. - за основним платежем та 17213,50 грн. - за штрафними санкціями.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВАГРОТРАНС" (71100, Запорізька область, Бердянський район, с.Луначарське, вул.Леніна, буд. 67, ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03.12.2018.

Суддя І.В. Садовий