Справа № 822/1861/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1861/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Платаш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (постановлену у м. Хмельницькому 24 вересня 2018 року о 15:02, повний текст якої виготовлено 26 вересня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство "Хмельницьке лісомисливське господарство" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство "Хмельницьке лісомисливське господарство", в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.10.2013 року №126 "Про затвердження робочих проектів землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель" з Додатком до нього в частині віднесення до переліку малопродуктивних земель і деградованих земель державної форми власності належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Позивач вказав, що його земельна ділянка не обтяжена правами інших осіб, а спірний наказ порушує його права. При цьому, посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду є безпідставними, оскільки такі висновки Верховного Суду, викладені у рішеннях по справах, які не по аналогічні із даною справою.

Відповідач та третя особа на стороні відповідача не подали відзивів або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників позивача та третьої особи, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що в рамках даної справи позивач оскаржує наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.10.2013 року № 126 "Про затвердження робочих проектів землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель".

До переліку вказаних у наказі від 31.10.2013 року №126 земельних ділянок входить належна позивачу на праві власності земельна ділянка. Право власності у позивача виникло відповідно до договору дарування земельної ділянки від 16.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 вказану земельну ділянку подарувала ОСОБА_2. За ОСОБА_6 право власності на таку земельну ділянку зареєстровано 01.11.2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.10.2016 року № 22-28138-СГ, номер запису про право власності 17204174.

Згідно пункту 1 наказу від 22.10.2016 року № 22-28138-СГ вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4, яка розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Пунктом 2 наказу від 22.10.2016 року № 22-28138-СГ вирішено надати у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку, загальною площею 1.0000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

На розгляді Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа №686/18690/17 за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.10.2016 року № 22-28138-СГ, та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 16.05.2017 року.

Суд першої інстанції зазначив, що спір у справі №822/1861/18 стосується права власності на земельну ділянку, тобто цивільного права, а тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права. Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача у даній справі майнового інтересу до вищевказаної земельної ділянки, спір має приватноправовий характер, оскільки обумовлений порушенням приватного майнового інтересу позивача, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції закрив провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, виходячи з того, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, адже спір у даній справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватних інтересів.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.10.2013 року №126 "Про затвердження робочих проектів землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель" з Додатком до нього в частині віднесення до переліку малопродуктивних земель і деградованих земель державної форми власності належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.000 га призначена для ведення особистого селянського господарства, землі, що складають вказану ділянку не є деградованими чи малопродуктивними.

Тому, висновки відповідача про віднесення такої земельної ділянки до деградованих та малопродуктивних земель позивач вважає безпідставними, а подальша консервація такої ділянки, на думку позивача, призведе до неможливості використання такої ділянки позивачем.

Саме віднесення суб'єктом владних повноважень - Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у спірному наказі належної позивачу земельної до ділянки переліку деградованих та малопродуктивних земель на думку позивача порушує його права та саме з цієї підстави виник даний спір.

З урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини не пов'язані з питанням права власності на земельну ділянку, виконанням умов цивільно-правової угоди чи порушенням приватного майнового інтересу позивача.

Отже, даний спір є публічно-правовим, не випливає з договірних відносин, а тому має вирішуватися за правилами КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання суду першої інстанції на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 21.03.2018 року у справі № 802/1792/17-а, постанові від 12.04.2018 року у справі №817/1048/16, постанові від 06.06.2018 року у справі №826/631/15 та постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10.05.2018 року у справі № К/9901/5771/18. Так, наведені рішення ухвалені по справах, які стосуються невиконання умов цивільно-правових угод, які не аналогічні із даною справою та є відмінними за суб'єктним складом, предметом та підставами позову.

Згідно із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як постановлена з порушення норм процесуального права, що безпідставного закриття провадження у справі, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство "Хмельницьке лісомисливське господарство" про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.