Справа № 820/4261/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4261/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Калитки О. М. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. (суддя Супрун Ю.О., повний текст складено 27.08.2018 р., м. Харків) по справі №820/4261/18

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева"

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 р. Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева" (далі по тексту - ДП "Завод імені В.О. Малишева", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України, в якій просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ), яка полягає у порушенні строків повторного розгляду заяви ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області та не прийнятті відповідного рішення у формі наказу;

- зобов'язати Державну службу геології та надр України невідкладно розглянути заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області, з урахуванням висновків постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року по справі № 820/5449/16 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16, за законодавством України, чинним на момент звернення ДП "Завод імені В.О. Малишева" з вказаною заявою та за результатом розгляду видати відповідний наказ, про що письмово повідомити ДП "Завод імені В.О. Малишева".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. адміністративний позов Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ), яка полягає у порушенні строків повторного розгляду заяви Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області та не прийнятті відповідного рішення у формі наказу.

Зобов'язано Державну службу геології та надр України (, 03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16) невідкладно розглянути заяву державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області, з урахуванням висновків постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року по справі № 820/5449/16 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16, за законодавством України, чинним на момент звернення Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" з вказаною заявою та за результатом розгляду видати відповідний наказ, про що письмово повідомити Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева".

Державна служба геології та надр України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. у справі №820/4261/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП "Завод імені В.О. Малишева" у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, протиправним, та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ДП "Завод імені В.О. Малишева" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення скарги відповідача, просило апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. у справі №820/4261/18 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 р. у справі №820/4261/18 без змін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 27.01.2016 р. позивачем було направлено відповідачу супровідним листом №382/84 заяву про отримання спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області з додатком на 52 аркушах, передбаченим Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 р., в редакції від 19.01.2016 року.

Зазначені документи відповідачем було отримано 05.02.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та штампом про отримання вхідної кореспонденції.

29.08.2016 р. листом №15355/13/12-16 відповідачем було повідомлено про відмову позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами з підстави наявності боргу зі сплати податків та загальнообов'язкових платежів та повернуто заяву з пакетом документів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року у справі № 820/5449/16 за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" до Державної служби геології та надр України визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у неприйнятті рішення про надання ДП "Завод імені В.О. Малишева" дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин або вмотивованої відмови в строк, передбачений законодавством визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України, що полягають у прийнятті рішення про відмову у наданні дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин ДП "Завод імені В.О. Малишева", як таке що прийнято за межами передбаченого законом строку розгляду заяви; зобов'язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року з додатками до неї і прийняти належне рішення за наслідком такого розгляду.

27.12.2017 р. позивачем було повторно направлено на адресу Державної служби геології та надр України супровідним листом № 6730/84 заяву про отримання спеціального дозволу на користування надрами з додатками, передбаченими додатком 1 до Порядку № 615 (в редакції станом на 19.01.2016 року).

Вказаний супровідний лист із заявою та додатками зареєстровано відповідачем 05.01.2018 р. за вх.№370/02/12-18, що підтверджується списком вихідних документів.

21.03.2018 року позивачем на адресу Державної служби геології та надр України було направлено лист № 1362/16 від 19.03.2018 р. з метою отримання інформації про стан та результати розгляду заяви від 27.12.2017 року.

Листом № 6468/02/12-18 від 13.04.2018 року відповідачем повідомлено, що заяву позивача від 27.12.2017 р. буде розглянуто на найближчому черговому засіданні комісії з питань надрокористування.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ), яка полягає у порушенні строків повторного розгляду заяви ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області та не прийнятті відповідного рішення у формі наказу, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення в повному обсязі адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заява позивача про надання права користування надрами розглядається відповідно до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України №615 від 30.05.2011 р. (далі по тексту - Порядок №615) (в редакції станом на 19.01.2016 року), а відповідач не дотримався вимог зазначеного Порядку при розгляді його заяви, необхідно визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України та зобов'язати її повторно розглянути заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" про надання спеціального дозволу на користування надрами за заявою від 27.01.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2018 р., після відкриття провадження судом першої інстанції по даній справі, позивачем було отримано лист №12397/02/12-18 від 27.06.2018 року про повернення вищезазначеної заяви.

Згідно листа відповідача №12397/02/12-18 від 27.06.2018 р., останнім було повернуто надані позивачем документи, у зв'язку з їх невідповідністю вимогам Порядку №615, а саме: не надано разом із заявою дві копії заяви та доданих до неї документів (один оригінал та дві копії), а також не надано результати оцінки впливу на довкілля або висновок раніше проведеної державної екологічної експертизи, також міститься посилання на Закон України "Про оцінку впливу на довкілля", який набрав чинності 18.12.2017 р. та яким доповнено Кодекс України про надра статтею 15-1 та 18.12.2017 р. внесено відповідні зміни до Порядку № 615.

Порядком №615 (в редакції станом на 19.01.2016 року) не було передбачено вимоги про надання відповідачу для видачі спеціального дозволу на користування надрами, серед іншого, і результатів оцінки впливу на довкілля або висновку раніше проведеної державної екологічної експертизи та двох копій заяв з оригіналом.

Так, врахування відповідачем при розгляді заяви позивача внесених у законодавство змін, що набули чинності з 18.12.2017 року, суперечить принципу дії норм у часі відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС України, згідно якої закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що спірні відносини були вирішені в рамках розгляду адміністративної справи № 820/5449/16. Так, судами першої та апеляційної інстанції було надано оцінку діям відповідача, враховуючи законодавство України, яке діяло на час їх виникнення. Оскільки, Державну службу геології та надр України було зобов'язано повторно розглянути заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року з додатками до неї і прийняти належне рішення за наслідком такого розгляду, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для застосування нової (зміненої) норми, яка не віднесена часовим проміжком до заяви ДП "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року.

Отже, Закон України "Про оцінку впливу на довкілля", ст.15-1 Кодексу України про надра та Порядок № 615 (в редакції станом на 2018 р.) не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Порядок №615 (в редакції станом на 19.01.2016 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) не передбачав вимог щодо надання документів, на які послався відповідач по справі у своєму листі №12397/02/12-18 від 27.06.2018 р. про повернення заяви, зокрема, результатів оцінки впливу на довкілля або висновку раніше проведеної державної екологічної експертизи та двох копій заяв з оригіналом. Тобто, подана заява позивача з додатками до неї відповідають Порядку №615 (в редакції станом на 19.01.2016 року, чинній на момент звернення).

Таким чином, відмова відповідача у видачі позивачу дозволу на користування надрами та повернення заяви з документами є необґрунтованою та такою, що суперечить законодавству в редакції, чинній на момент подачі зазначеної заяви та протягом встановленого законодавством строку для її розгляду.

Також, рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по справі № 820/5449/16 було встановлено, що за результатами первісного розгляду заяви позивача, направленої супровідним листом №382/84 від 27.01.2016 року, відповідач листом № 15355/13/12-16 від 29.08.2016 року відмовив у наданні спеціального дозволу на користування надрами та повернув позивачу заяву з додатком, посилаючись на наявність у нього боргу зі сплати податків та загальнообов'язкових платежів.

Листом № 12397/02/12-18 від 27.06.2018 року відповідачем повторно повернуто позивачу заяву з доданими до неї документами, з підстав відсутності в наданому пакеті документів позивача результатів оцінки впливу на довкілля, висновку раніше проведеної державної екологічної інспекції та двох копій заяв про видачу дозволу на користування надрами, які передбачено Порядком №615 в редакції станом на 2018 рік.

Згідно абз.6 ч. 5 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (в редакції станом на 01.01.2016 року) при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком не усунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Отже, при повторному поверненні позивачу заяви з додатком листом №12397/02/12-18 від 27.06.2018 року, відповідач порушив приписи абз.6 ч. 5 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (в редакції станом на 01.01.2016 року).

Крім того, з матеріалів даної справи встановлено, що відповідачем не було надано наказ, який повинен прийматися за наслідками розгляду заяви про видачу дозволу, і на який також відсутнє посилання в листі № 12397/02/12-18 від 27.06.2018 року. Зазначений лист не є належно прийнятим рішенням відповідного органу згідно вимог п. 25 Порядку № 615 (в редакції станом на 19.01.2016 року), що підтверджується рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій по справі №820/5449/16.

Таким чином, лист відповідача №12397/02/12-18 від 27.06.2018 року не є належно прийнятим рішенням відповідно до вимог Порядку №615 (в редакції від 19.01.2016 року), є безпідставним , що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Згідно зі ст. 4 Кодексу України про надра (в редакції від 01.01.2016 року) надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до п.п. 1, 7 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1174 (далі по тексту - Положення № 1174), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується на реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Держгеонадра України, який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 4 Положення № 1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Пунктом 8 Порядку № 615 (в редакції від 19.01.2016 року) визначено, що рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 60 днів (для вугільних шахт, які відповідно до законодавства вважаються малими, - протягом 30 днів) після надходження заяви разом із зазначеними документами у повному обсязі.

Згідно п. 25 Порядку № 615 (в редакції від 19.01.2016 року) про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Оскільки, відповідачем було направлено лист № 12397/02/12-18 від 27.06.2018 року поза межами встановленого законом 60-денного строку, а також те, що останнім не було прийнято наказ про відмову у видачі позивачу дозволу та повернення документів, в силу приписів ч. 6 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та п. 1 Постанови Кабінет Міністрів України "Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди" за №77 від 27.01.2010 р. , відповідач надав мовчазну згоду ДП "Завод імені В.О. Малишева" на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області з 23.03.2018 року.

Колегія суддів зауважує, що законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб'єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами.

При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень здійснюється в межах відповідної законної дискреції. Так, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним. При цьому, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів зобов'язаний перевірити, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію щодо судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб'єктів владних повноважень. Так, національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об'єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Тобто, дискреційними є право суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Колегія суддів зазначає, що у даній справі відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки останній не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 23.01.2018р. по справі №208/8402/14-а та від 29.03.2018р. по справі № 816/303/16.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ), яка полягає у порушенні строків повторного розгляду заяви Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області та не прийнятті відповідного рішення у формі наказу та зобов'язання Державну службу геології та надр України (, 03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16) невідкладно розглянути заяву державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" від 27.01.2016 року про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки ділянок "Основна" та "Забалкова", Харківського-2 родовища в Харківській області, з урахуванням висновків постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року по справі № 820/5449/16 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16, за законодавством України, чинним на момент звернення Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" з вказаною заявою та за результатом розгляду видати відповідний наказ, про що письмово повідомити Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева".

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 по справі №820/4261/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді О.М. Калитка Я.В. П'янова
Повний текст постанови виготовлено 04.12.2018 року.