Справа № 0540/7067/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р. Справа№0540/7067/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (юридична адреса: 87400, Донецька область, Мангушський район, смт. Мангуш, вул. Мурзи буд. 16, кв. 6 )

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , )

про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, -

За участі представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Тернинко С.М. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (надалі - позивач, підприємство, ТОВ «Укрспецмаш») звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області, податковий/контролюючий орган), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 31 липня 2018 року № 1326 «Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрспецмаш» ()».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив підготовче провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Щодо позицій позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду, оскільки вважає прийнятий відповідачем наказ про призначення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства незаконним та таким, що підлягає скасуванню, як такий, що прийнято безпідставно та без дотримання вимог податкового законодавства щодо формування запиту на отримання пояснень та їх документального підтвердження, що є обов'язковою умовою, встановленою нормами статті 78 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) здійснення документальної перевірки.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

В обґрунтування поданих заперечень відповідач повідомив, що податковим органом було виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях позивача за період серпень 2015 року, тому, відповідно до вимог статті 78 ПК України податковим органом до підприємства було спрямовано запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо виявлених розбіжностей, відповідь на який податковим органом не отримана. При цьому, відповідач зауважив суду, що запит, що став підставою для прийняття оскаржуваного наказу, було складено податковим органом з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.

Під час судового розгляду представники сторін підтримали заявлені позиції, викладені у позовній заяві та відзиві.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш», є юридичною особою, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, .

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження щодо податкового контролю.

Судом встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що 22 січня 2018 року відповідачем на адресу позивача було направлено лист «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» вихідний № 2755/10/05-99-14-04-16, у якому було зазначено про наявність у податковому органі інформації, що свідчить про недостовірність визначення підприємством даних податкової звітності за серпень 2015 року, про що вказує лист першого заступника начальника ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 11.01.2018 №32/7/26-52-21-03 в якому надано вироки Деснянського районного суду про притягнення до відповідальності згідно статті 205 КК України керівника ТОВ «Екобудмеханізація» ().

Також, податковим органом зазначено, що підприємством включено до податкового кредиту податкові накладні на загальну суму ПДВ 216237,00 грн. та на підставі зазначеного контролюючим органом було зроблено висновок про недотримання підприємством норм Податкового кодексу України та частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704.

У зв'язку з цим та керуючись нормами пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, пунктів 1 і 3 абзацу третього п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.102.2.2 п.102.2 ст. 102 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, відповідач просив протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з дня отримання даного запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів.

Окрім того, податковим органом було зазначено про необхідність надати інформацію та засвідчені підписом посадової особи підприємства і скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Екобудмеханізація» () за вказаний період, зокрема, але не вичерпно:

1) договори купівлі-продажу товарів, про надання послуг, найму (оренди), підряду (разом з кошторисами), перевезення вантажів, зберігання, тощо ;

2) документально оформлені повноваження на здійснення господарської операції осіб, які в інтересах платника податків одержують продукцію: письмові договори, довіреності, акти керівного органу платника податків, тощо ;

3) затверджений керівником платника податків перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витраченням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна;

4) первинні документи щодо придбання/продажу (поставки) товарів або послуг: накладні, акти приймання-передачі, надання тощо з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, наприклад, при отриманні виконаних будівельних робіт - акти за примірною ф.№2КБ-2в, при надходженні матеріалів від постачальників чи з переробки - прибутковий ордер типової форми М-4, тощо, а також акти про прийняття продукції за кількістю та якістю;

5) первинні документи щодо транспортування продукції: товарно-транспортні накладні, перевізні документи (накладні) на перевезення вантажів залізничним транспортом; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою 1-ТТН, свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, тощо, а також інформації щодо вантажно-розвантажувальних робіт;

6) первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства: картки складського обліку матеріалів (форма №М-12), тощо;

7) документи щодо підтвердження відповідності товарів (продукції): декларації про відповідність, сертифікати відповідності, технічні паспорти тощо ;

8) розрахункові документи: платіжні доручення, виписки банку, векселі тощо;

9) документи дозвільного характеру та ліцензії, отримані платником для ведення господарської діяльності;

10) первинні документи на продаж придбаних товарів: договори, накладні, транспортні накладні, платіжні доручення, виписки банку, сертифікати якості, довіреності тощо);

11) регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних

первинних документів: оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери, картку обліку з

відображенням кожної господарської операції та відповідною кореспонденцією рахунків,

тощо (зокрема по рахунках 10,23,26,28, ЗО, 31, 36, 37, 63, 68,90-95);

12) інформацію щодо офісних, виробничих, складських, торгівельних приміщень, тощо (зазначити перелік таких приміщень та відповідних документів, на підставі яких вони перебувають у власності (оренді) та станом рахунків з орендної плати на момент надання відповіді, іншу інформацію, що характеризує можливість їх використання у власній господарській діяльності);

13) інформацію щодо посадових осіб, відповідальних за фінансову-господарську діяльність підприємства за відповідний період із зазначенням посади, ПІБ, реєстраційний номер облікової картки платника додатків, реквізити документів на їх призначення (звільнення);

14) інформацію щодо наявності заборгованості за укладеними договорами на початок та кінець зазначеного періоду, на дату надання пояснень;

15) вказати чи є підприємство:

15.1 кінцевим споживачем придбаних товарів (послуг) - надати:

- перелік виробничих потужностей, засобів для виробництва чи надання відповідних робіт (послуг)

- документи, які підтверджують використання придбаних ТМЦ (отриманих послуг) в господарській діяльності, а саме акти списання, акти введення в експлуатацію, тощо з відповідним відображення в бухгалтерському обліку (журнали-ордери по рахунках 10, 20-28, 90-95 із відповідними субрахунками)

15.2 експортером (імпортером) товарів:

- вантажно-митні декларації

15.3 посередником (реквізити ПОКУПЦІВ товарів (послуг):

- інформацію про покупця (повна назва, код за ЄДРПОУ/ номер та серія паспорта фізичної особи, індивідуальний податковий номер платника ПДВ, номер свідоцтва платника ПДВ тощо), укладені угоди (контракти), виписані накладні (акти виконаних робіт), податкові накладні тощо, сума, дата та форма проведених розрахунків, наявність кредиторської (дебіторської) заборгованості на період здійснення фінансово-господарських операцій та на дату надання пояснень.

Як вбачається із зазначеного запиту відповідача, податковим органом позивачеві, окрім іншого, роз'яснено норми статей 47, 73 та 78 Податкового кодексу України, зокрема, щодо наслідків не надання пояснень та їх документального підтвердження протягом 15-денного строку.

Зазначений запит податкового органу було надіслано рекомендованим листом та з повідомленням про вручення та отримано підприємством, що підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується позивачем.

У відповідь на запит податкового органу листом від 12 березня 2018 року вихідний № 11 позивач, посилаючись на невідповідність отриманого запиту вимогам податкового законодавства фактично відмовив відповідачу в наданні запитуваних пояснень та документів на їх підтвердження. Зазначений лист позивача було отримано відповідачем 13 березня 2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

31 липня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області було видано наказ № 1326 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрспецмаш» ()», згідно якого вирішено, зокрема, провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрспецмаш» (), місцезнаходження: Україна, 87400, Донецька область, Мангушський район, смт Мангуш, вул. Мурзи, б. 16, кв. 6) з 02.08.2018 тривалістю п'ять робочих днів. Перевірку провести за період діяльності серпень 2015 з метою контролю за дотриманням вимог повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Екобудмеханізація» (код ЄДРПОУ 3992162).

Зі змісту даного наказу вбачається, що оскаржуваний наказ було прийнято на підставі положень пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 81, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Листом від 02 серпня 2018 року вих. № 34 на адресу ГУ ДФС у Донецькій області позивачем було повідомлено, що посадові особи контролюючого органу не допускаються до проведення позапланової виїзної перевірки за направленням № 1673 від 01.08.2018 року, наказом №1 326 від 31.07.2018 року, оскільки, на думку позивача, підстав для її проведення згідно пп.78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України немає, а наказ про проведення перевірки протиправний.

На підставі відмови підприємства відповідачем було складено акт від 02 серпня 2018 року № 1845/05-99-14-04/31424275 «Про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки».

У вказаному акті, зокрема, зазначено, що у порушення абзацу шостого пункту 81.1 статті 81 ПК України головним бухгалтером ТОВ «Укрспецмаш» () ОСОБА_2 02.08.2018 о 10 годині 14 хвилин було відмовлено в допуску до проведення/ відмовились від проведення перевірки із зазначенням таких причин відмови - «підстав для проведення за п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПКУ немає. Наказ про проведення перевірки протиправний» (лист підприємства від 02.08.2018 №34). Інші обставини, що засвідчують зазначені у цьому акті факти (за наявності) - не надано.

Платнику податків, посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області (заступником начальника відділу перевірок окремих платників та перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Донецькій області Стукало М.П., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок окремих платників та перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Донецькій області Потапова Т.В.) роз'яснено, що документальна виїзна позапланова перевірка, здійснюється органом ДФС відповідно до пп.78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України, та попереджено про відповідальність за перешкоджання посадовим особам контролюючого органу, невиконання їх вимог під час документальної виїзної позапланової перевірки.

Отже, не погоджуючись із прийнятим податковим органом наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже, спірним питанням у справі є законність підстав прийнятого оскаржуваного наказу про призначення документальної виїзної перевірки позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Право на проведення перевірки, в тому числі документальної виїзної визначено положеннями пункту 75.1 статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 ПК України.

Зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, викладено в новій редакції з урахуванням внесених змін Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яку доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання податкової інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства, при чому Суд наголошує, що змістова конструкція цієї норми обумовлює наявність інформації, як така, що допускає порушення, але не обов'язково.

Внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації обов'язку контролюючого органу щодо здійснення податкового контролю, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів.

При цьому, метою такого запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту у податкового органу існують підстави для її призначення.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зазначеним нормами чинного законодавства визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Положення цього пункту Порядку, узгоджується з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи, запит, направлений відповідачем на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту, а саме пп.16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, пунктів 1 і 3 абзацу третього п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та п.п.102.2.2 п.102.2 ст. 102 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, а також обставини, встановлені з листа першого заступника начальника ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 11.01.2018 року №32/7/26-52-21-03 щодо притягнення до відповідальності згідно статті 205 КК України керівника ТОВ «Екобудмеханізація» (). Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний/невичерпний перелік документів, що її підтверджують.

Отже , суд не встановив невідповідність запиту податкового органу вищенаведеним вимогам законодавства, що надавало б позивачу можливість не надавати відповідь на такий обов'язковий запит та відмовити у цьому.

Водночас, як вбачається з наявних матеріалів справи фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача, про що прийнято оскаржуваний наказ, стало ненадання останнім пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит відповідача.

Отже, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин на позивача було покладено обов'язок щодо надання інформації на запит податкового органу (від 22.01.2018 року № 2755/10/05-99-14-04-16), а у податкового органу, у свою чергу, виникло право на проведення документальної перевірки внаслідок безпідставної відмови у цьому та відповідно - прийняття наказу про проведення такої перевірки.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Таким чином, з аналізу оскаржуваного наказу відповідача, суд доходить висновку про відповідність останнього зазначеним нормам ПК України.

Суд критично ставиться до позиції позивача щодо невідповідності запиту податкового органу вимог законодавства, як на підставу для звільнення від обов'язку надання запитуваної інформації та задоволення його позовних вимог, з огляду на наступне.

Верховним Судом під час розгляду адміністративної справи № 820/4605/14 (провадження № К/9901/30642/18) у постанові від 22 травня 2018 року було зроблено правовий висновок, згідно якого відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Згідно частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, на підставі досліджених матеріалів та з аналізу норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не розглядається.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (юридична адреса: 87400, Донецька область, Мангушський район, смт. Мангуш, вул. Мурзи буд. 16, кв. 6 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 листопада 2018 року. Повний текст рішення буде складено та підписано 03 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.