Справа № 808/2593/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року (о 17 год. 15 хв.)Справа № 808/2593/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представників позивача Шонія М.В., Синьоокій С.І.,

представника відповідача Туркіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Тріса»

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Тріса» (далі - ПП «Тріса», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якому з урахуванням уточнення просить:

визнати протиправними та скасувати Рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.05.2018 за №716059/32419884, №716054/32419884, №716081/32419884, №716051/32419884, №716049/32419884, №716046/32419884, №716043/32419884, №716039/32419884;

зобов'язати відповідача зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних у день направлення, а саме 16 травня 2018 року, Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №9 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 01.02.2018, Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №10 від 11.05.2018 до податкової накладної №3 від 15.01.2018; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №11 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 27.12.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №12 від 11.05.2018 до податкової накладної №11 від 14.12.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №13 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №14 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №159 від 11.05.2018 до податкової накладної №32 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №16 від 11.05.2018 до податкової накладної №9 від 08.11.2017.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ДФС рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що реальність господарських операцій, в межах яких виписано розрахунки коригування, беззаперечно підтверджується первинними документами, тобто всі здійснені господарські операції з придбання товарів, подальшої реалізації готової продукції і повернення її від покупця на склад позивача є прозорими та стандартними, підтвердженими усіма обов'язковими первинними документами. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ДФС України та зобов'язати відповідача 1 зареєструвати вищевказані розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати їх подання на реєстрацію.

Ухвалою суду від 27.07.2018 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 04 вересня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ухвали суду від 04.09.2018 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 2). Цією ухвалою вирішено також підготовче засідання по справі відкласти на 20 вересня 2018 року.

Відповідачі позов не визнали, 20 вересня 2018 року надав відзив на адміністративний позов, у якому пояснює, що 80% документів, що були надані позивачем до пакету документів не відповідали вимогам встановленого формату до документів, що були визначені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621, при формуванні пакету документів - додатків до Повідомлення форми J(F)13601022 варто враховувати, що розмір кожного додатку не повинен перевищувати 2 МБ, а також, щоб комісія ДФС мала можливість безперешкодно обробляти від скановані копії документів, рекомендується встановлювати розподільну здатність сканування документів скануючого пристрою на рівні, який забезпечить розмір файлу сканованої копії не менше ніж 100 КБ. Посилаючись на те, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації розрахунків коригування, просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ухвали суду від 20.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання було відкладене на 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою від 22.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 листопада 2018 року.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, із підстав викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПП «Тріса» () є юридичною особою, яка зареєстрована 28.03.2003, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У позивача наявні приміщення для ведення господарської діяльності - офісні та складські (договір оренди нежитлового приміщення від 02.01.2018 та акт приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення від 02.01.2018, договір суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2017 та акт №1 приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2017).

Достатня кількість штатних працівників підтверджена позивачем штатним розписом підприємства на 2018 рік.

В межах господарської діяльності підприємством та ТОВ «Центуріон-Дістрібюшин» (покупець) був укладений договір поставки №ЦД-028 від 01.04.2017, згідно з яким позивач зобов'язувався поставити товар по цінах та в асортименті, передбаченому в Специфікаціях, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до наданих Покупцем Замовлень, а Покупець зобов'язувався прийняти такі Товари і оплатити їх на умовах, передбачених даним Договором.

На виконання зазначеного Договору на адресу ТОВ «Центуріон-Дістрібюшин» здійснюється поставка Товару, в тому числі була здійснена поставка Товару за наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна №ДТ-0001057 від 08.11.2017, на підставі якої складена податкова накладна №9 від 08.11.2017, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.11.2017;

- видаткова накладна №ДТ-0001196 від 28.11.2017, на підставі якої складена податкова накладна №31 від 28.11.2017, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.12.2017;

- видаткова накладна №ДТ-0001197 від 28.11.2017, на підставі якої складена податкова накладна №32 від 28.11.2017, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.12.2017;

- видаткова накладна №ДТ-0001203 від 14.12.2017, на підставі якої складена податкова накладна №11 від 14.12.2017, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.12.2017;

- видаткова накладна №ДТ-0001206 від 27.12.2017, на підставі якої складена податкова накладна №14 від 27.12.2017, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.01.2018;

- видаткова накладна №ДТ-0000003 від 15.01.2018, на підставі якої складена податкова накладна №3 від 15.01.2018, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 24.01.2018;

- видаткова накладна №ДТ-0000056 від 01.02.2018, на підставі якої складена податкова накладна №14 від 01.02.2018, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 20.02.2018.

11 травня 2018 року Покупцем було повернуто Товар, про що складена накладна на повернення постачальнику №90029190 від 11.05.2018 на загальну суму 831 528,24 грн., у тому числі сума без ПДВ 692 940,20 грн.

Товар перевозився транспортними засобами залучених перевізників, відповідну до договорів про надання послуг з транспортно-експедиційних послуг та транспортного перевезення, які містяться в матеріалах справи.

ПП «Тріса» внаслідок повернення товару відповідно до статті 192 Податкового кодексу України до відповідних податкових накладних були виписані Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників у зв'язку з поверненням товару, а саме:

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №16 від 11.05.2018 до податкової накладної №9 від 08.11.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №13 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №14 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №159 від 11.05.2018 до податкової накладної №32 від 28.11.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №12 від 11.05.2018 до податкової накладної №11 від 14.12.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №11 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 27.12.2017;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №10 від 11.05.2018 до податкової накладної №3 від 15.01.2018;

- Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №9 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 01.02.2018,

які 11 травня 2018 року направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів 16 травня 2018 року відповідачем направило позивачу квитанції, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних розрахунків коригування, відповідно до пункту 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки розрахунки коригування відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково зазначено: показник D=0, Р= та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Представники позивача зауважували у судовому засіданні, що відповідно до пунктів 14, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №117 від 21.02.2018 підприємством 18 травня 2018 року було направлено на адресу ДФС щодо кожного розрахунку коригування Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено:

- Повідомлення №4 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №9;

- Повідомлення №5 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №10;

- Повідомлення №6 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №11;

- Повідомлення №7 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №12;

- Повідомлення №8 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №13;

- Повідомлення №9 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №14;

- Повідомлення №10 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №15;

- Повідомлення №11 від 18.05.2018 щодо розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №16,

а також надані копії первинних документів на виконання господарської операції, що підтверджується відповідними квитанціями.

Так, представник відповідачів вказував, що 80% документів, що були надані позивачем до пакету документів не відповідали вимогам встановленого формату до документів, що були визначені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621, при формуванні пакету документів - додатків до Повідомлення форми J(F)13601022 варто враховувати, що розмір кожного додатку не повинен перевищувати 2 МБ, а також, щоб комісія ДФС мала можливість безперешкодно обробляти від скановані копії документів, рекомендується встановлювати розподільну здатність сканування документів скануючого пристрою на рівні, який забезпечить розмір файлу сканованої копії не менше ніж 100 КБ.

Однак, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято оскаржувані рішенням від 22.05.2018 за №716059/32419884, №716054/32419884, №716081/32419884, №716051/32419884, №716049/32419884, №716046/32419884, №716043/32419884, №716039/32419884 про відмову у реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою прийняття даних рішень зазначено неподання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарі/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивач звернувся до відповідача 1 із скаргами на зазначені рішення, однак рішення комісії з питань розгляду скарг на адресу позивача не надходило.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпунктів а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація розрахунків коригування була зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково зазначено: показник D=0, Р=.

Так, згідно з пп. 1.6. п.1. Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований)з а адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Втім, встановити із наявної в матеріалах справи копій квитанцій від 16.05.2018, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. «Критеріїв ризиковості платника податку» стосуються позивача не можливо.

Також, під час розгляду справи судом, відповідачами не було надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. (п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних)

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, що надаються на підтвердження господарської операції не встановлено.

На підтвердження реальності господарської операції ПП «Тріса» 18 травня 2018 надало ГУ ДФС у Запорізькій області письмові пояснення та копії первинних документів.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Згідно з пунктом 23 Порядку комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27).

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що і рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення вмотивовано неподанням позивачем копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарі/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору поставки, на виконання вимог яких складено спірні розрахунки коригування.

На думку суду позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.05.2018 за № 716059/32419884, №716054/32419884, № 716084/32419884, № 716051/32419884, №716049/32419884, №716046/32419884, №716043/32419884, №716039/32419884 є протиправними та підлягають скасуванню.

З 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС зареєструвати розрахунки коригування в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН від 22.05.2018 за № 716059/32419884, №716054/32419884, № 716084/32419884, № 716051/32419884, №716049/32419884, №716046/32419884, №716043/32419884, №716039/32419884 підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних та вартісних показників №9 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 01.02.2018, №10 від 11.05.2018 до податкової накладної №3 від 15.01.2018; №11 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 27.12.2017; №12 від 11.05.2018 до податкової накладної №11 від 14.12.2017; №13 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; №14 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; №15 від 11.05.2018 до податкової накладної №32 від 28.11.2017; №16 від 11.05.2018 до податкової накладної №9 від 08.11.2017 ПП «Тріса» датою їх фактичного направлення, а саме 16 травня 2018 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що представником позивача з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді, надано копії договору про надання правової допомоги №4 від 25.05.2018, Додаток №1 до договору про надання правової допомоги №4 від 25.05.2018, акт №Д4/1 надання послуг з правової (правничої) допомоги від 29.06.2018 на загальну суму гонорару 5 000,00 грн., ордер серія ЗП№046556

З наданих документів вбачається, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. за збір доказів, підготовку (правове та нормативне обґрунтування) та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях тощо.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 14 096,00 грн. згідно з платіжними дорученнями від 22.06.2018 №198 та від 23.07.2018 №216.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судових витрат, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Тріса» (69037, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 3, офіс 63, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.05.2018 за № 716059/32419884, №716054/32419884, № 716084/32419884, № 716051/32419884, №716049/32419884, №716046/32419884, №716043/32419884, №716039/32419884.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних у день направлення, а саме 16 травня 2018 року, Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №9 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 01.02.2018, Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №10 від 11.05.2018 до податкової накладної №3 від 15.01.2018; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №11 від 11.05.2018 до податкової накладної №14 від 27.12.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №12 від 11.05.2018 до податкової накладної №11 від 14.12.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №13 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №14 від 11.05.2018 до податкової накладної №31 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №15 від 11.05.2018 до податкової накладної №32 від 28.11.2017; Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №16 від 11.05.2018 до податкової накладної №9 від 08.11.2017.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Тріса» суму судового збору в розмірі 14 096,00 грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Приватного підприємства «Тріса» витрати, пов'язані з професійною правничою допомогою у розмірі 5 000,00 грн. (п'ять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2018.

Суддя І.В. Батрак