Справа № 500/2281/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2281/18

29 листопада 2018 року

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Мандзія О.П. розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонзер" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі - позивач, Головне управління ДФС у Тернопільській област) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонзер" (далі відповідач, ТОВ "Бонзер"), в якій просить стягнути кошти у розмірі податкового боргу в сумі 156166,00 грн з податку на додану вартість з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 13.09.2018 за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 156166,00 грн по платежу податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі - ПДВ). Податковий борг виник у зв'язку з несплатою узгоджених зобов'язань, нарахованих платником самостійно згідно декларацій по ПДВ. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте податковий борг відповідачем не сплачено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 29.11.2018.

До судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Тернопільській області. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча ТОВ "Бонзер" належним чином повідомлялося про дату, час та місце судового засідання відповідно до ст.124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ТОВ "Бонзер" (ідентифікаційний ) зареєстроване 19.07.2013 органами державної реєстрації як юридична особа та перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.09.2018 (аркуш справи 8).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у відповідача виник податковий борг по ПДВ у розмірі 156166,00 грн.

Податковий борг виник у зв'язку із несплатою узгодженого податкового зобов'язання, задекларованого відповідачем у податкових деклараціях по ПДВ. Так, у податковій декларації від 20.08.2018 № задекларовано до сплати 156166,00 грн. ПДВ (аркуш справи 15).

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Тернопільській області від 14.09.2018 (аркуш справи 9) за позивачем станом на 13.09.2018 рахується податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 156166,00 грн.

Узгоджена сума грошових зобов'язань ТОВ "Бонзер" своєчасно не була сплачена та набула статусу податкового боргу. З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми "Ю" від 17.04.2018 № 14373-17 (аркуш справи 13), проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

У ст.16 ПК України визначені зобов'язання платників податків, один з яких зобов'язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як слідує з матеріалів справи, податкове зобов'язання по платежах ПДВ є узгодженим у порядку і на умовах, визначених ПК України.

Податковий борг сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Оскільки податкові зобов'язання по ПДВ та по платежу частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучаються до бюджету (комунальної власності району або міста республіканського (в АРК) та обласного значення) відповідачем не сплачені в установлений чинним законодавством строк, такі зобов'язання є податковим боргом.

Згідно із п.п.20.1.34 п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, п.95.1 ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов'язань, що призвело до виникнення податкового боргу станом на 13.09.2018 в сумі 156166,00 грн, а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: 46003, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ідентифікаційний код в ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонзер" (місцезнаходження: 46010, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Текстильна, будинок 36, ідентифікаційний код в ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонзер" шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у розмірі податкового боргу в сумі 156166,00 грн (сто п'ятдесят шість тисяч сто шістдесят шість гривень) по платежу податок на додану вартість на р/р 9002, МФО 899998, код одержувача 37977726, код бюджетної класифікації 30 14010100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.