Справа № 817/674/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1635/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Луців І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у справі № 817/674/18 за адміністративним позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Друзенко Н.В. в м. Рівному Рівненської області 22.06.2018 року, згідно журналу судового засідання 09:45 год., повний текст судового рішення складено 02.07.2018), -

ВСТАНОВИВ:

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі ОУПФУ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі - ПрАТ «Рівнеазот», відповідач) про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій з підстав наявності заборгованості за грудень 2017 року в сумі 2554345,39 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Рівнеазот» користь ОУПФУ заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за грудень 2017 року в сумі 2554345,39 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на розбіжності між сумами, вказаними в розрахунках, та сумами, відображеними у розрахунку суми позову, включення до розрахунків сум за попередні періоди, які не охоплюються розрахунками, інші формальні недоліки у розрахунках, які, на думку апелянта, є перешкодою для стягнення з відповідача сум, які вимагаються позивачем.

У визначений апеляційним судом строк позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зазначив, що недоліки розрахунків, на які посилається апелянт, носять надуманий та формальний характер і не впливають на обґрунтованість виконаних розрахунків. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується документально.

Відповідач є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Згідно даних позивача, працівникам відповідача призначена і виплачується пільгова пенсія, що не заперечується відповідачем. На виконання покладених на позивача обов'язків, останнім направлялися позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується копіями реєстрів відправлених листів, наявних у матеріалах справи.

Проте, відповідач не виконав покладені на нього зобов'язання, що, в свою чергу, призвело до виникнення заборгованості на суму 2554845,39 грн. та стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XI «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІ) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До таких категорій, згідно з пунктом «а» статті 13 даного Закону, віднесено працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Згідно з пунктом «б» цієї статті, до таких категорій віднесено працівників, що зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В редакції до 17.02.2000 року вказана стаття крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XI.

Законом України від 17.02.2000 року № 1461-III «Про внесення змін до деяких законів України» порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено шляхом виключення зі статті 13 Закону № 1788-ХІ відповідної регулюючої норми, а порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій було врегульовано шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР).

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР (в діючій редакції) фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІ та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058-IV визначені в якості об'єкта оподаткування для платників збору, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: 1) суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; 2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100% від об'єкта оподаткування.

З 11.10.2017 набув чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII).

Вказаним Законом викладено в новій редакції пункт 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV. Вказаною правовою нормою визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону. Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону № 1788-ХІ до набрання чинності Законом № 2148-VIII та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІ (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) та відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІ до набрання чинності Законом № 2148-VIII та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В свою чергу, частиною другою статті 114 Закону № 1058-ІV в діючій редакції на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт 1); працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (пункт 2).

Таким чином, ті пенсії на пільгових умовах, які призначались відповідно до пунктів «а» та «б» статті 13 Закону № 1788-XI, до дня набрання чинності Законом № 2148-VIII, після набрання ним чинності призначаються відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV визначено, що підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених на пільгових умовах, за раніше діючим порядком.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано главою 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 6.2 вказаної Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу. Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону № 1788-ХІ, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 «Прикінцевих положень» Закону № 158-IV.

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

За даними позивача у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що віднесені до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України та на посадах, які дають право на вихід на пенсію на пільгових умовах працювало ряд працівників, які вийшли на пенсію на пільгових умовах за пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІ. Також відповідач мав штат працівників, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, які вийшли на пенсію на пільгових умовах за пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XI. Перелік таких пільговиків відповідачем не оспорюється і факт видачі їм відповідних документів, які давали право на призначення пенсії на пільгових умовах ним визнається.

З матеріалів справи встановлено, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується документально.

Зазначені розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції № 21-1. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій по вказаним пенсіонерам визначено позивачем з дотриманням вимог Закону України № 1058-IV та Інструкції.

Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобов'язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонерам у загальному розмірі 2554345,39 грн., яке не було ним виконано.

Факт виплати пільгових пенсій підтверджений витягами із списків на зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів в банківських установах.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що заявлені позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо покликань відповідача на наявність розбіжностей у розрахунках та сумою, вказаною в розрахунку суми позову, апеляційний суд зазначає, що зазначене спростовується наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями позивача.

Зокрема, не може вважатися розбіжністю помилка в номері чи даті розрахунку.

Що ж стосується виплат у грудні 2017 року доплат за попередній період, а саме за жовтень та/або листопад 2017, нарахованих у зв'язку із збільшенням розміру пенсії, то такі не свідчать ні про розбіжність, ні про безпідставність, позаяк в повній мірі підтвердженні Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідні періоди, як і витягами із списків на зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів в банківських установах.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З матеріалів справи встановлено, що розрахунки направлялися до 20-го січня поточного року, а у випадку перерахування пенсій - протягом місяця після такого перерахування.

Відповідачем також наголошується на відсутності доказів направлення на адресу ПрАТ «Рівнеазот» розрахунків, однак наявними в матеріалах справи копіями реєстрів підтверджується факт надіслання позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у встановленому законодавством порядку.

Натомість відповідач доказів сплати заборгованості в розмірі 2554345,39 грн. по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не надав.

Відповідно до підпунктів 2, 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що дії позивача є правомірними та скасуванню не підлягають.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 241, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство «Рівнеазот» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у справі № 817/674/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повний текст складено 30.11.2018