Справа № 813/1302/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року

Київ

справа №813/1302/16

касаційне провадження №К/9901/19640/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 (суддя Брильовський Р.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 (головуючий суддя - Кузьмич С.М., судді: Гулид Р.М., Улицький В.З.) у справі № 813/1302/16 за позовом Приватного підприємства «Грант Еліт Продукт» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Грант Еліт Продукт» звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 16.03.2016 №248 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 05.07.2016 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 04.10.2016 залишив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 без змін.

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, підпункту 16.1.9 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України.

Зокрема, вказує на те, що на момент прийняття спірного наказу про проведення перевірки кримінальне провадження у справі, в якій постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення такої перевірки, не було закрите.

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ від 16.03.2016 №248 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Грант Еліт Продукт» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правомірності укладення та виконання договорів поставки продуктів харчування закладам освіти м. Львова та Львівської області за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 та їх оподаткування, а також проведення зустрічних перевірок (постачальників продуктів харчування). Перевірку призначено розпочати з 16.03.2016, термін проведення перевірки - 5 робочих днів.

Правовою підставою для прийняття вказаного наказу контролюючий орган визначив положення підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Фактичною ж підставою слугував факт:

отримання відповідачем ухвали слідчого судді Юрківа О.Р. Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2016 у справі №461/12501/15-к (провадження №1-кс/461/389/16) про надання дозволу на проведення працівниками Головного управління ДФС у Львівській області документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Грант Еліт Продукт»;

аналізу доповідної записки начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області Гереги І.О. від 11.03.2016 №24/13-01-14-06-03.

Працівники Головного управління ДФС у Львівській області та Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі направлень від 16.03.2016 №№530, 531, 532 здійснено вихід за адресою Приватного підприємства «Грант Еліт Продукт» з метою проведення контрольного заходу.

Утім, посадові особи контролюючих органів до проведення перевірки допущені не були, що оформлено актом від 16.03.2016 №53/14-06/36762902 про відмову в допуску та актом від 16.03.2016 про відмову від ознайомлення з актом відмови в допуску.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що надання дозволу на проведення перевірки силами певного податкового органу ухвалою слідчого судді не є тотожним призначенню перевірки ухвалою слідчого судді; постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.06.2016 кримінальне провадження від 30.07.2015 №0000132, у межах якого постановлено ухвалу слідчого суду Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2016, закрито.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право проводити в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено поняття документальної перевірки.

Згідно з пунктом 78.4. статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до підпункту 78.1.11. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, яка визначена відповідачем правовою підставою для проведення перевірки за спірним наказом, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Враховуючи викладене, підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є, зокрема, отримання податковим органом рішення слідчого судді про призначення перевірки, а не про надання дозволу на проведення перевірки.

Таким чином, приймаючи спірний наказ про призначення перевірки позивача на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу про проведення перевірки, контролюючий орган діяв всупереч вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Головного управління ДФС у Львівській області без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 у справі №813/1302/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк