Справа № 2140/1919/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1919/18
16 год. 13 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Раєнка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

19 вересня 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1), звернулася до суду з позовом до Олешківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №30/4321 від 23.08.2018 року Олешківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1;

- зобов'язати Олешківський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу посвідки на постійне проживання.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримавши у серпні 2018 р. дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п.3 ч.3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", вона звернулася до Олешківського РВ УДМС в Херсонській області з заявою про видачу посвідки на постійне проживання. Проте, 23.08.2018 р. отримала рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання з посиланням на пп. 3 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321. При цьому, позивач вказує, що жодних роз'яснень з приводу того, які саме дані, отримані з баз даних Реєстру та картотек не підтверджують надану позивачем інформацію, ані в оскаржуваному рішенні, ані у відповідь на подальші звернення позивачу не роз'яснено.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 26.10.2018 р.

23.10.2018 року представником відповідача подано до суду відзив на позов, яким заперечує проти задоволення вказаних позовних вимог, оскільки рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на імміграцію в Україну від 23.08.2018 р. № 30/4321 є обґрунтованим та законним. Представник відповідача вказує, що 23.08.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Олешківського РВ УДМС із заявою для оформлення посвідки на постійне проживання. На виконання вимог п. 37 Порядку № 321 відповідачем з метою ідентифікації особи здійснено перевірку наданих ОСОБА_1 штампів перетину кордону за даними "Аркан", внаслідок чого встановлено, що ОСОБА_1 перетинала державний кордон у період з 01.01.2017 по 23.08.2018 р. за двома паспортами громадянина Республіки Узбекистан. За правилами п. 3 Порядку № 884 під час в'їзду іноземця на територію України обчислення дозволеного йому строку перебування здійснює посадова особа Держприкордонслужби в пункті пропуску (пункті контролю) через державний через державний кордон України шляхом відрахування від дня фактичного в'їзду 180 днів назад. Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180 - денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів. При обчисленні строку законного перебування ОСОБА_1 на території України з'ясовано, що на дату подачі заяви про надання дозволу на імміграцію ОСОБА_1 перебувала на території України з порушенням встановленого строку, а саме 143 дня із дозволених 90 протягом 180 днів. Враховуючи викладене, керуючись вимогами пп. 3 п. 62 Порядку № 321, начальником Олешківського РВ УДМС прийнято рішення № 30/4321 від 23.08.2018 р. про відмову в оформленні посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 Крім того, відповідач посилається на лист ГЦОСІ Державної прикордонної служби України № 6501.4.5-12284/65.2-18 від 21.09.2018 р., яким повідомлено відповідача щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону за двома паспортами громадянина Республіки Узбекистан. Додатково зазначає, що на теперішній час до ДМС направлено матеріали разом з проектом висновку про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1

У зв'язку з перебуванням судді Дубровної В.А. на лікарняному, судове засідання, призначене на 26.10.2018 р., не відбулося, наступне судове засідання призначено на 21.11.2018 р.

Протокольною ухвалою суду від 21.11.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 30.11.2018 р.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Узбекистан, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_3, виданим 27.04.2017 р.

10.08.2018 р. Олешківським РВ Управління ДМС України в Херсонській області видано дозвіл на імміграцію в Україну № 30/4098 громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", дійсний до 10.08.2019 р.

15.08.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Олешківського РВ УДМС в Херсонській області з заявою для оформлення посвідки на постійне проживання, яка зареєстрована за вх. № 36/344.

23.08.2018 р. начальником Олешківського РВ УДМС України в Херсонській області Скибінською Г.М. прийнято рішення № 30/4321 про відмову громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці України, в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321.

Вважаючи рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання в Україні протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує про наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22.09.2011 р., Законом України "Про імміграцію" №2491-ІІІ від 07.06.2001 р., Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 25.04.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про імміграцію" визначено, що імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про імміграцію" особі, яка постійно проживає за межами України і отримала дозвіл на імміграцію, дипломатичне представництво чи консульська установа України за її зверненням оформляють довгострокову візу. Зазначена особа в'їжджає на територію України в порядку, встановленому законодавством України. Після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п'яти робочих днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому довгостроковою візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання. Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 25.04.2018 року. (далі - Порядок №321)

Відповідно до п. 1 Порядку № 321 посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України та які досягли 16-річного віку, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто (п. 3 Порядку № 321).

Відповідно до п. 9 Порядку № 321 оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

Пунктами 11, 12 Порядку № 321 передбачено, що внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв'язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном. Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах". (п. 14 Порядку № 321)

Документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб'єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. (п. 16 Порядку № 321)

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32 - 34 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування/проживання іноземця або особи без громадянства на території України, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті. (п. 21 Порядку № 321)

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. (п. 22 Порядку № 321)

Відповідно до п. 32 Порядку № 321 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;

2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником;

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) копію рішення про надання дозволу на імміграцію;

5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім'я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів. (п. 36 Порядку № 321)

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС. Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, "Аркан" або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту. Чинність дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.

Рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі. (п. 38 Порядку № 321)

Відповідно до п. 62 Порядку № 321 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на тимчасове проживання (крім випадків обміну посвідки або оформлення посвідки іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово проживали на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в'їзду;

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

4) встановлено належність особи до громадянства України;

5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі або строк його дії закінчився;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених документів або встановлено факт скасування наданого їм дозволу на імміграцію;

10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну;

11) в інших випадках, передбачених законом.

Рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку. (п. 78 Порядку № 321)

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, то підставою для відмови в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 зазначено підпункт 3 пункту 62 Порядку № 321, а саме "дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію".

При цьому, суд звертає увагу, що зміст вказаного рішення не містить будь-яких посилань на конкретні бази Реєстру, картотек та їх дані, які б свідчили про надання позивачем недостовірної інформації.

Натомість, у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що саме інформація з бази даних "Аркан" про те, що позивач у період з 01.01.2017 р. по 23.08.2018 р. перетинала кордон за двома різними паспортами, є підставою для відмови в оформленні посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 та доказом того, що станом на дату подання заяви про надання дозволу на імміграцію ОСОБА_1 перебувала в Україні з порушенням встановлено строку, а саме 143 дня із дозволених 90 протягом 180 днів.

Перевіряючи вказані обставини, позивач в судовому засіданні не заперечила проти того, що дійсно13.04.2017 р. виїхала за межі України за паспортом громадянина Республіки Узбекистан серії НОМЕР_4, а 21.05.2017 р. в'їхала за паспортом громадянина Республіки Узбекистан серії НОМЕР_3, оскільки за національним законодавством Республіки Узбекистан відбулась заміна паспортів за новими зразками.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду довідку Консульського відділу Посольства республіки Узбекистан в Україні від 28.11.2018 р. № 591/2-35, згідно якої громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка України, обміняла паспорт НОМЕР_3, виданий Янгіарікським РУВД Хорезмської області від 27.04.2017 р. взамін старого паспорту НОМЕР_4, виданий Янгіарікським РУВД Хорезмської області від 29.05.2009 р.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 для оформлення посвідки на постійне проживання від 15.08.2018 р., в якості паспортного документу, що посвідчує особу іноземця, нею вказано паспорт громадянина Республіки Узбекистан серії НОМЕР_3, виданий 27.04.2017 р., який діє до 26.04.2027 р.

При цьому, відповідачем на вимогу суду щодо надання всіх документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, надано, серед іншого, паперову копію витягу з баз даних УДМС, відповідно до якої 21.05.2017 р. ОСОБА_1 здійснила в'їзд на територію України за паспортом громадянина Республіки Узбекистан серії НОМЕР_3.

Таким чином, відомості щодо серії та номеру паспорту громадянина Республіки Узбекистан, зазначені позивачем в заяві для оформлення посвідки на постійне проживання, відповідають відомостям баз даних УДМС.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо запрошення позивача для надання пояснень з метою встановлення обставин щодо виїзду та в'їзду ОСОБА_1 на територію України за різними паспортами.

Щодо посилання відповідача на розбіжності у прізвищі позивачки, зазначеному латинськими літерами у паспорті серії НОМЕР_4, "ОСОБА_1" та паспорті серії НОМЕР_3 "ОСОБА_1", як на одну з підстав відмови в оформленні посвідки на постійне проживання, то суд вважає його необґрунтованим, оскільки паспорт серії НОМЕР_4 , на момент виникнення спірних правовідносин, є недійсним, а тому інформація, зазначена у ньому, не має жодного правового значення.

Щодо посилань відповідача на порушення ОСОБА_1 строку законного перебування на території України, то суд звертає увагу відповідача на те, що вказана обставина відповідно до підпункту 2 пункту 62 Прядку № 321, є окремою підставою для відмови в оформленні або видачі посвідки.

Проте, оскаржуване рішення від 23.08.2018 р. № 30/4321 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято відповідачем на іншій підставі, а саме "дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію".

При цьому, суд приймає до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, якими, зокрема, передбачено, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене та враховуючи, що в ході розгляду даних спірних правовідносин відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 від 23.08.2018 р. № 30-4321 , тому суд приходить до висновку, що дане рішення відповідача фактично призвело до безпідставного позбавлення гарантованого Конституцією України права громадянина іншої держави на постійне проживання в Україні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 704, 80 грн., що підтверджується квитанціями № 2332/з21 від 13.09.2018 р. та № ПН213907С1 від 18.09.2018 р.

Таким чином, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 704.80 грн. підлягає стягненню з Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) до Олешківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області (місцезнаходження 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Центральна, буд. 36) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Олешківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області №30/4321 від 23.08.2018 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1.

Зобов'язати Олешківський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу посвідки на постійне проживання.

Стягнути з Управління Державної міграційної служби у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 грудня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 3.1.3