Справа № 1340/4052/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2124/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року (прийняту у м. Львові суддею Сподарик Н.І.) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1340/4052/18 за позовом ОСОБА_2 до судді Апеляційного суду Львівської області Павлишина Олега Федоровича про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та нечинним діяння судді Апеляційного суду Львівської області Павлишина О.Ф. щодо стягнення з нього, як учасника бойових дій, судового збору;

- зобов'язати суддю Павлишина О.Ф. визнати його права щодо звільнення від сплати судового збору, як учасника бойових дій;

- зобов'язати суддю Павлишина О.Ф. винести ухвалу про повернення незаконно сплачених коштів судового збору;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за цим позовом.

На обгрунтування цієї ухвали суд першої інстанції зазначив, що вирішення питання про наявність чи відсутність ознак протиправності в діях та рішеннях судді при здійсненні ним правосуддя в іншій справі має вирішуватись лише шляхом оскарження такого рішення до суду вищої інстанції в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори юридичних та фізичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених при здійсненні владних управлінських функцій.

У пункті 4.2 рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року (справа № 1-17/2001) зазначено, що процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами абзацу другого пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таки предметом.

Відповідно до абзацу третього пункту 12 цієї постанови прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв'язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.

Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки суддя Апеляційного суду Львівської області Павлишин О.Ф., приймаючи ухвалу про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху у справі № 447/2497/16-ц, провадження № 22-ц/783/747/18 здійснював повноваження щодо правосуддя, а не здійснював відносно позивача владні управлінські функції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з вимогами процесуального законодавства та відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1340/4052/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 30 листопада 2018 року.