Справа № 826/10289/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, в якому просила: 1) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №К-637/15.3-15/5-17 від 07.07.2017 року про переадресування скарги позивача від 27.06.2017 року на роботу Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради (надалі - ЦНАП) і на рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Мар'ян Т.В. №35836138 від 23.06.2017 року до Головного територіального управління юстиції Чернівецької області; 2) визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №29238/1316-0-1-17/19 від 01.08.2017 року про відмову у розгляді скарги позивача від 27.06.2017 року, поданої на підставі частини 1, статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та положень частини 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" і статті 33 Закону України "Про комітети Верховної ради України" через звернення позивача від 13.07.2017 року до Підкомітету з питань діяльності органів юстиції Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя; 3) зобов'язати відповідача у відповідності до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виконати дії які необхідні для проведення державної реєстрації права власників нерухомого майна.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову. Для захисту прав позивача суд вийшов за межі позовних вимог: визнав протиправними дії Міністерства юстиції України під час розгляду скарги ОСОБА_3 від 27 червня 2017 року в частині переадресування її листом від 07 липня 2017 року №К-637/15.3-15/5-17 до Чернівецької обласної державної адміністрації та зобов'язав Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_3 від 27 червня 2017 року відповідно до вимог законодавства України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2017 року Міністерство юстиції України листом №К-637/15.3-15/5-17, за результатами розгляду колективного звернення від 27 червня 2017 року, повідомило ОСОБА_4 та інших, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" їх колективне звернення переадресоване за належністю до Чернівецької обласної державної адміністрації для вирішення по суті.

13 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Голови підкомітету з питань діяльності органів юстиції Верховної Ради України ОСОБА_6 із листом, стосовно протиправного ухилення Міністерства Юстиції України у розгляді скарги на рішення державного реєстратора при проведенні державної реєстрації речових прав на квартиру з відповідним внесенням даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Комітет з питань правової політики та правосуддя Верховної Ради України листом від 25 липня 2017 року №04-29/18-1624 повідомив ОСОБА_4, що його лист від 13 липня 2017 року на дії державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради Марян Т.В. надіслано за належністю до Міністерства юстиції України для перевірки викладених у ньому фактів та відповідного реагування.

За результатами розгляду даного звернення, Міністерство юстиції України листом від 01 серпня 2017 року №29238/1316-0-1-17/19 роз'яснило, зокрема, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав, а також рекомендувало звернутись ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зі скаргою на дії державного реєстратора прав на нерухоме майно, оформивши її відповідно до вимог чинного законодавства. А також повідомило, що листи Міністерства юстиції України не встановлюють норм права, а мають інформаційний характер.

Вважаючи дані дії відповідача протиправними, ОСОБА_3 звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Разом з тим, згідно з ч. 7 ст. 16 Закону №393/96-ВР, особливості розгляду скарг громадян на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Скарга від 27 червня 2017 року подана позивачем на дії та рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, а тому норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) до спірних правовідносин є спеціальними.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 37 Закону №1952-IV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги:

1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора;

2) на дії або бездіяльність суб'єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Отже, згідно вимог Закону №1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає рішення або про відмову у задоволенні скарги, або про задоволення (повне чи часткове) скарги. При цьому, нормами Закону №1952-IV Міністерство юстиції України не уповноважено на переадресування скарги за належністю.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно переадресовано листом від 07.07.2017 року №К-637/15.3-15/5-17 скаргу позивача від 27 червня 2017 року до Чернівецької обласної державної адміністрації.

При цьому лист ОСОБА_4 від 13 липня 2017 року, адресований Голові підкомітету з питань діяльності органів юстиції Верховної Ради України ОСОБА_6, який в подальшому направлено за належністю відповідачу, не відповідає вимогам до скарги, закріпленим в ст. 37 Закону №1952-IV та поданий не у відповідності до норм вказаного Закону №1952-IV.

Отже, особливості розгляду скарг громадян на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, визначені Законом №1952-IV, до вказаних спірних правовідносин не застосовуються.

Згідно з ч.ч. 2, 6 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 2, п. 8 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси осіб, тобто суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 березня 2013 року у справі №21-438а12.

При цьому, позивачем не надано до суду належних, достовірних та достатніх доказів того, що листом Міністерства юстиції України від 01 серпня 2017 року №29238/1316-0-1-17/19 порушено законні права ОСОБА_3, так як з листом від 13 липня 2017 року звертався ОСОБА_4 від свого імені, а не в інтересах (від імені) ОСОБА_3

Враховуючи вищезазначене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення відповідача №29238/1316-0-1-17/19 від 01.08.2017 року та в частині зобов'язання відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 37 Закону №1952-IV виконати дії, які необхідні для проведення державної реєстрації права власників нерухомого майна не підлягають задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Проте, з метою ефективного захисту порушених прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень - відповідача, суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог: визнав протиправними дії відповідача під час розгляду скарги позивача від 27 червня 2017 року в частині переадресування її листом від 07.07.2017 року №К-637/15.3-15/5-17 до Чернівецької обласної державної адміністрації; зобов'язав відповідача розглянути скаргу позивача від 27 червня 2017 року відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2018 року.

v