Справа № 360/2402/18
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2402/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.,

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора першої роти третього батальйону УПП у Київській області ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 УПП у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ № 670251 про притягнення його /позивача/ до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що нібито він /ОСОБА_1О./ того дня, 16 жовтня 2018 року о 17 годині 37 хвилин, керуючи транспортним засобом, марки Lanos, д/н НОМЕР_1, по вул. Центральній в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, під час руху користувався засобами мобільного звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п.2.9 «д» ПДР України.

Вважав, дії відповідача щодо винесення вказаної постанови протиправними, а постанову незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки того дня, 16 жовтня 2018 року, він /ОСОБА_1О./ рухався на вказаному транспортному засобі по вул. Амосова в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, і в дзеркало заднього спостереження помітив автомобіль патрульної поліції із увімкненими проблисковими маячками та звуковою сиреною, у звязку з чим він /позивач/ зупинився. До нього підійшла інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, повідомила, що він /позивач/ порушив п. 2.9 «д» ПДР України та почала вимагати предявити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, правил дорожнього руху він /позивач/ не порушував, на вимогу відповідачки предявив водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, хоча і мав у наявності, але не предявив, вважаючи, що відповідно до вимог ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» підстав для його предявлення немає. Переглянувши його /позивача/ документи, інспектор пішла до службового автомобіля та, коли повернулась, повідомила, що відносно нього /ОСОБА_1О./ винесено вищевказану постанову. При цьому, відповідачкою не було розглянуто справу по суті, як того вимагають положення ст. 278-280 КУпАП, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, свідки, не зясовано взагалі чи було вчинено адміністративне правопорушення. Крім того, відповідачем порушено його /позивача/ право на захист, закріплене ст. 268 КУпАП та ст. 59,63 Конституції України. Також відповідачем порушено вимоги ст. 245 КУпАП.

Тому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 УПП у Київській області ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ЕАВ № 670251 від 16 жовтня 2018 року про притягнення його /ОСОБА_1О./ до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та скасувати дану постанову.

16 листопада 2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що твердження позивача викладені у позовній заяві не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, так як оскаржувана постанова винесена правомірно. Так, розпочавши розгляд справи, відповідач назвав своє імя, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме користування під час руху т/з засобами звязку і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, розяснив позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого, інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів і повідомив позивача про прийняте рішення, виніс оскаржувану постанову. До того ж, позивач визнає той факт, що він не предявив для перевірки на законну вимогу інспектора поліс обовязкового страхування.

Відповідь на відзив позивач не надав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та викладене підтвердив.

Представник відповідача та третьої особи Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, просив справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАВ № 670251 від 16 жовтня 2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн., за те, що він /позивач/ 16 жовтня 2018 року о 17 годині 37 хвилин в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області по вул. Центральній, керуючи транспортним засобом, марки Lanos, д/н НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку, чим порушив п. 2.9. «д» ПДР України (а.с.10).

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, наданого відповідачем, 16 жовтня 2018 року о 17 годині 46 хвилин позивач був зупинений інспектором патрульної поліції, який йому /позивачу/ повідомив, що він /ОСОБА_1О./ під час руху транспортного засобу користувався засобом мобільного звязку, тримаючи його в руках, чим порушив п. 2.9. «д» ПДР України, та, посилаючись на положення п. 2.1,2.4 ПДР України, предявив вимогу останньому надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Позивач предявив для перевірки посвідчення водія. На вимогу ОСОБА_1, інспектор надала для огляду посвідчення поліцейського, після чого повідомила, що розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому права позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не розяснила.

Відповідно до п.2.9 «д» ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача для підтвердження факту вчинення ним /позивачем/ адміністративного правопорушення, жодних доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суду також не надано, до того ж останній дану обставину заперечував, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати постанову інспектора першої роти третього батальйону УПП у Київській області ОСОБА_2 від 16 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, протиправною та скасувати.

Керуючись ст. 222, 245,251, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора першої роти третього батальйону УПП у Київській області ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій неправомірними, скасування постанови задовольнити.

Визнати постанову інспектора першої роти третього батальйону УПП у Київській області ОСОБА_2 серії ЕАВ № 670251 від 16 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяОСОБА_4