Справа № 815/1983/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1983/18

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася з позовом до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року «Про розгляд клопотання громадянки України ОСОБА_3 за № О-41-29/250 від 21.03.2018р.», яким відповідачем було відмовлено у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу. Також позивач просила зобов'язати відповідача розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу по вул. Гвардійській, орієнтованою площею 0,0078 га за рахунок земель Чорноморської селищної ради у строк, передбачений Земельним кодексом України, а саме протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначала про те, що відповідачем протиправно не розглянуто її клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу та не винесено відповідного рішення щодо розгляду вказаного клопотання. Крім того, позивач зазначала, що оскаржуваним рішенням Чорноморською селищною радою було порушено порядок передачі земельних ділянок, встановлений Земельним кодексом України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року, ухваленим в порядку спрощеного провадження, позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області № 467-VII від 11.04.2018 року.

Зобов'язано Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області повторно розглянути клопотання від 21.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України.

В апеляційній скарзі, Чорноморська селищна рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року - скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним чи юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи. Оскільки на земельній ділянці, щодо якої зверталася позивач із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення не зареєстровано жодної будівлі, тому підстави для задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та звертає увагу суду на тому, що відповідачем було порушено її право на розгляд заяви про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв'язку з чим просить апеляційну скаргу Чорноморської селищної ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 21 березня 2018 року звернулася до голови Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення гаражу по вул. Гвардійській, орієнтованою площею 0,0078 гектарів за рахунок земель Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, яке отримано відповідачем 21.03.2018 року.

Також судом було встановлено, що до клопотання позивачем були надані копія паспорту громадянина України, копія ідентифікаційного номеру та графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області №467-VII від 11.04.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (в межах смт. Чорноморське, ТА "Гвардієць"), у зв'язку із невідповідністю наданих документів вимогам п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: відсутність детального плану або плану зонування території розміщення гаражів в межах смт. Чорноморське Лиманського району, Одеської області.

Вважаючи рішення Чорноморської селищної ради протиправним та таким , що винесено з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). ). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно до частини 3 статті 122 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України.

Таким чином, передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Як встановлено судом, позивач відповідно до наведених вимог звернулася із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по вул. Гвардійській, орієнтованою площею 0,0078 гектарів за рахунок земель Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області для розміщення індивідуального гаражу, надавши документи, передбачені ст. 118 ЗК України.

Отже, згідно наведеного порядку, Чорноморською селищною радою за результатами розгляду вказаного клопотання необхідно було прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Натомість, відповідачем винесено рішення № 467- VII про відмову у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області в межах смт. Чорноморське, ТА "Гвардієць", що є порушенням порядку встановленого нормами ЗК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Чорноморської селищної ради про відмову у наданні ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано зобов'язано Чорноморську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки право позивача на розгляд вказаного клопотання було порушено відповідачем, а тому підлягає відновленню.

Доводи апеляційної скарги із посиланням на положення ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно яких у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даних спірних правовідносинах вирішується питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання якого не призводить до автоматичного виділення земельної ділянки особі та є лише однією зі стадій реалізації особою права на отримання земельної ділянки.

Інші доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2018 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.