Справа № 814/550/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 814/550/18

Категорія: 8.3.10 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенський гранітно-щебеневий завод» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенський гранітно-щебеневий завод» звернулося до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 02 лютого 2018 року № 1.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як результатами проведеної перевірки позивача контролюючим органом обґрунтовано встановлено порушення позивачем термінів сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, у зв'язку із чим до платника податків правомірно застосовані штрафні санкції, відповідно до ст. 126 ПК України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено камеральну перевірку товариства з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за наслідками якої 19 січня 2018 року складено акт перевірки № 361/14-29-12-16-11/38099968.

При цьому, вищевказаним актом перевірки встановлено, що у перевіряємий період товариством допущено порушення норм податкового законодавства, а саме вимог п. 57.1 ст. 57 та п. 257.5 ст. 257 ПК України.

В даному випадку, товариством несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов'язання з рентної плати за користування надрами за 1 квартал 2017 року.

В свою чергу, за наслідком виявлення вищезазначених порушень, податковим органом 02 лютого 2018 року складено та направлено товариству податкове повідомлення-рішення № 11, яким зобов'язано ТОВ «Вознесенський гранітно-щебеневий завод» сплатити штраф, у сумі 8 973,96 грн.

Не погоджуючись з правомірністю отриманого податкового повідомлення-рішення товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанцій зроблено висновок про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Колегією суддів встановлено, що товариству нараховано спірні штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за наслідком виявлення контролюючим органом факту затримки сплати товариством суми узгодженого грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на 11 календарних днів.

Так, сторонами у справі не заперечується, що граничним днем сплати зазначеного податкового зобов'язання є 19 травня 2017 року.

В свою чергу, товариством 13 травня 2017 року здійснено оплату відповідних податкових зобов'язань до Державного бюджету України, помилково зазначивши у платіжному дорученні розрахунковий рахунок податкового органу для сплати іншого податкового зобов'язання.

При цьому, товариством 16 травня 2017 року виявлено зазначену невідповідність та подано до податкового органу заяву про перерахунок сплачених податкових зобов'язань з одного рахунку на інший.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що платники податків зобов'язані сплачувати відповідні податки та збори у строки та в розмірах, встановлених чинним законодавством.

Проте, колегія суддів не погоджується з доцільністю надсилання товариству оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на наступне.

Так, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16 червня 2015 року, у справі № 21-377а15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Більш того, товариством до граничного дня сплати узгодженого податкового зобов'язання сповіщено податковий орган про факт помилкового зазначення розрахункового рахунку податкового органу.

Тому, вказані обставини не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату товариством необхідної суми грошового зобов'язання у визначений податковим законодавством строк, а відтак і для застосування відповідних штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян