Справа № 1740/2003/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року м. Рівне №1740/2003/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства-фірма "Торгбуд-Сервіс"
доГоловного управління ДФС в Рівненській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 23.07.2018 відкрито провадження у справі за позовом Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №823796/32785198 від 02.07.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №312, складеної Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" 29.06.2017, а також про зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №312, складену Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" 29.06.2017.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2018.

08.08.2018 відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву (а.с. 42-46).

Ухвалою суду від 12.09.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 08.10.2018.

04.10.2018 представником позивача подано клопотання про залучення у справу в якості співвідповідача - Державної фіскальної служби Україну, яке мотивовано тим, що після подачі позову в суд стало відомо, що ГУ ДФС в Рівненській області позбавлене технічної можливості зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, тобто не може бути відповідачем за його другою позовною вимогою (а.с.150-151).

Ухвалою від 08.10.2018 у справі №1740/2003/18 в частині позовних вимог замінено первинного відповідача на належного відповідача Державну фіскальну службу України (далі - відповідач 2); надіслано відповідачу 2 копію позовної заяви та встановлено п'ятнадцятиденний строк для подачі відзиву; розгляд справи вирішено почати спочатку, судове засідання - відкласти, повторне підготовче засідання у справі призначити на 31.10.2018.

Ухвалою суду від 31.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 03.12.2018.

26.10.2018 позивачем подано клопотання про понесення судових витрат з документальним підтвердженням (а.с.105-114).

03.12.2018 через відділ документального забезпечення надішли письмові заперечення відповідача 1 проти клопотання про стягнення витрат на професійну допомогу та відзив на позов відповідача.

03.12.2018 стороною позивача подано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів на підтвердження понесення судових витрат (а.с.121-125).

В судове засідання 03.12.2018 представник позивача не прибула, подала клопотання про продовження розгляду справи за її відсутності (а.с. 125-128).

В судове засідання 03.12.2018 представник Головного управління ДФС у Рівненській області не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 129-130).

В судове засідання 03.12.2018 представник Державної фіскальної служби України не прибула, подала клопотання про відкладення судового засідання (а.с. 135-136).

Ухвалою суду від 03.12.2018, з урахуванням вимог статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відхилено клопотання відповідачів та продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з позовною заявою позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач безпідставно не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством податкову накладну №312 від 29.06.2017, виписану позивачем для покупця - ПрАТ "ЛПГ" на попередню оплату товару по договору поставки №БК30/06-9 від 30.06.2017, позаяк 13.07.2017 позивачем для відповідача було направлено Таблицю даних платника, яка є додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017, що був чинним у відповідний період часу. Вказаною таблицею в повній мірі пояснено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД. Також, з урахуванням вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, Товариством в 27 червня 2018 року було подано на розгляд Комісії повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції по податковій накладній №312 від 29.06.2017. Не зважаючи на це, 02.07.2018 Комісією було прийнято рішення про відмову в реєстрації вказаної податкової накладної з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства. Однак, які саме документи кваліфіковані такими та в порушення якого саме законодавства вони складені, для позивача залишилося не зрозумілим. Також відповідачем залишено поза увагою той факт, що податкова накладна виписана на попередню оплату, з огляду на що відповідні документи не могли бути в наявності на момент її виписування. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача доводила, що рішення Комісії ГУ ДФС в Рівненській області №823796/32785198 від 02.07.2018 не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та розсудливості, а податкова накладна №312 від 29.06.2017 підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з відзивом на позовну заяву Головного управління ДФС у Рівненській області, сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що позивачем на надано копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію поданої ним податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, після зупинення реєстрації податкової накладної №312 від 29.06.2017, позивачем 27.06.2018 було надано лише письмові пояснення. Таким чином, позивачем не надано повного пакету документів, передбачених у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017. Додатково зауважив, що таких документів позивачем не було надано і суду. За сукупністю наведених обставин, сторона відповідача доводила, що рішення Комісії ГУ ДФС в Рівненській області №823796/32785198 від 02.07.2018 є правомірним і обґрунтованим.

Згідно з відзивом на позовну заяву Державної фіскальної служби України, реєстрацію податкової накладної №312 від 29.06.2017 було зупинено на законних підставах, позаяк за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання за УКТ ЗЕД. При цьому у рішенні про зупинення реєстрації податкової накладеної чітко зазначено критерій оцінки ступеня ризиків та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до пункту "в" пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017. Так як платником податків не було надано всіх необхідних документів, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації такої податкової накладної правомірно було відмовлено. За наведеного, сторона відповідача 2 доводила, що при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючий орган діяв в межах та у спосіб визначений законом, у зв'язку з чим, просила відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Приватне підприємство-фірма "Торгбуд-Сервіс" є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. До основного виду діяльності відповідно до КВЕД відноситься також виробництво бетонних розчинів, готових для використання (23.63) (а.с. 44).

На суміші бетонні готові до використання БСГ ППФ "Торгбуд-Сервіс" має сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі ДП "Рівнестандартметрологія" за UA.1О190.00176-18 з терміном дії з 03.04.2018 до 25.02.2020 (а.с. 80). А до цього,- мало сертифікат відповідності UA.1.044.0009904-16 від 26.02.2016.

30.06.2017 між ППФ "Торгбуд-Сервіс" та ПрАТ "ЛПГ", було укладено договір поставки №БК30/06-9, за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання поставити і передати у власність покупця бетон товарний, розчини цементні різних марок, фундаментні блоки, пісок та щебінь, портландцемент різних марок, а ПрАТ "ЛПГ", в свою чергу, взяв на себе зобов'язання оплатити і прийняти товар по кількості і цінам передбаченим у видатковій накладній (а.с. 19).

Відповідно до п. 3.1. цього договору, поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад отримувача, у кількості та асортименті, що вказані у заявці покупця.

Пунктом 5.3. зазначеного договору передбачено, що оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку фактури постачальником, на умовах попередньої оплати за товар. Розрахунки по даному договору за фактично отриманий товар проводяться на протязі 3-х банківських днів з моменту його приймання-передачі.

На виконання умов договору, 29.06.2017 ППФ "Торгбуд-Сервіс" виставило ПрАТ "ЛПГ" рахунок на оплату № СФ-0000441, яким визначило суму попередньої оплати за 10 м.куб. бетону з доставкою автоміксером на рівні 11800,00 грн., в тому числі ПДВ 1966,67 грн. (а.с.21).

29.06.2017 на виконання умов договору та на підставі виставленого позивачем рахунку, ПрАТ "ЛПГ" здійснило попередню оплату по договору в сумі 11800,00 грн., в тому числі ПДВ - 1966,67 (а.с.20).

На вказану суму ПДВ позивачем 29.06.2017 складено податкову накладну №312 (а.с.18) та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

15.07.2017 ППФ "Торгбуд-Сервіс" отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №312. У графі "виявлені помилки" вказано, що відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3824, 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію (а.с.17).

З матеріалів справи встановлено, що ППФ "Торгбуд-Сервіс" було направлено до контролюючого органу Таблицю даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказаний документ прийнято контролюючим органом 17.07.2017 за реєстраційним номером (а.с. 31). Дані такої таблиці підтверджують, що позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2523, 2517,2505, 382440000, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 3824; позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2523, 2517,2505, 382440000, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 6810; позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2710, і в результаті виробничої діяльності реалізує товари за кодами УКТ ЗЕД 49.41 та 24.54; позивач, як виробник, придбаває товар за кодом УКТ ЗЕД 2716, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 68.20.

З урахуванням вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №117 від 21.02.2018, ППФ "Торгбуд-Сервіс" 27.06.2018 було подано на розгляд комісії контролюючого органу - ГУ ДФС у Рівненській області, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по податковій накладній №312 від 29.06.2017, до якого було додано: письмові пояснення від 23.06.2018, договір з ПрАТ "ЛПГ" №БК30/06-9 від 30.06.2017, рахунок на оплату №СФ-0000441 від 26.06.2017, банківську виписку на підтвердження оплати ПрАТ "ЛПГ" від 29.06.2017, а також сертифікат відповідності на суміші бетонні та картку рахунку 361 від 23.06.2018 (а.с. 16, 115).

02.07.2018 комісією ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №823796/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної №312 від 29.06.2017 (а.с.14-15).

Бланк рішення містить три підстави для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- Ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

- Ненадання платником податків копій документів (серед яких окремо виділено такі групи, як: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податків, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В рішенні №823796/32785198 від 02.07.2018 підставою для відмови у реєстрації податкової накладної обрано: " Ненадання платником податків копій документів". І, при цьому, виділено групу «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За правилами п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобов'язань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на дату прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної № 312 від 29.06.2017) реєстрація податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 74.2 передбачалося, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних були затверджені наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621 і який втратив чинність 25.05.2018 на підставі наказу Міністерства фінансів України №409 від 06.04.2018.

На дату подання на реєстрацію податкової накладної №312 від 29.06.2017, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачав, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

В свою чергу, пункт 3 Критеріїв, надавав право платнику податку, у разі отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, подати на розгляд Комісії ДФС інформацію за встановленою формою щодо: видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.

Як встановлено судом, в ході моніторингу податкової накладної №312 від 29.06.2017 було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно з УКТ ЗЕД 3824, 49.41, про що й було зазначено у квитанції № від 15.07.2017.

Але, при цьому 17.07.2017 за реєстраційним номером контролюючим органом прийнято від ППФ "Торгбуд-Сервіс" інформацію, передбачену пунктом 3 Критеріїв у формі Таблиці даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв. Вказаною інформацією в повній мірі пояснено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно з УКТ ЗЕД, з огляду на те, що позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2523, 2517,2505, 382440000, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 3824; позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2523, 2517,2505, 382440000, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 6810; позивач, як виробник, придбаває товари за кодами УКТ ЗЕД 2710, і в результаті виробничої діяльності реалізує товари за кодами УКТ ЗЕД 49.41 та 24.54; позивач, як виробник, придбаває товар за кодом УКТ ЗЕД 2716, і в результаті виробничої діяльності реалізує товар за кодом УКТ ЗЕД 68.20.

За вимогами пп.201.16.3 (в редакції, що діяла до 01.01.2018) комісія центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16.

Не зважаючи на ту обставину, що 17.07.2017 контролюючим органом прийнято від ППФ "Торгбуд-Сервіс" інформацію, передбачену пунктом 3 Критеріїв у формі Таблиці даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв, протягом установленого терміну не було прийнято ні рішення про реєстрацію податкової накладної №312 від 29.06.2017, ні рішення про відмову у її реєстрації.

01.01.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" №2245-VIII від 07.12.2017. Вказаним Законом, з Податкового кодексу України виключено норми, які регулювали порядок і підстави реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, і натомість введено відсилочну норму, за якою зупинення реєстрації проводиться в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Пунктом 2 вказаної Постанови передбачено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України №2245-VIII від 07.12.2017 та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

За правилами пунктів 18-20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02. 2018, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

А в силу вимог пункту 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом встановлено, що ППФ "Торгбуд-Сервіс" 27.06.2018 було подано на розгляд комісії контролюючого органу - ГУ ДФС у Рівненській області, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по податковій накладній №312 від 29.06.2017, до якого було додано: письмові пояснення від 23.06.2018 та інші зазначені вище судом документи.

Вказані документи складені у повній відповідності до вимог законодавства і саме такими документами супроводжувалось оформлення господарської операції, в рамках якої виписано податкову накладну №312 від 29.06.2017.

02.07.2018 комісією ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №823796/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної №312 від 29.06.2017.

Підставою для відмови у реєстрації у рішенні зазначено: "Ненадання платником податків копій всіх необхідних документів".

Тобто, фактичною підставою для прийняття оспорюваного рішення слугував факт відсутності у позивача первинних документів на придбання сировини (піску, цементу, щебеню, пластифікаторів) для виготовлення бетонних сумішей, тобто тих, що мали реалізовуватися в рамках виконання договору з ПрАТ «ЛПГ» №БК30/06-9 від 30.06.2017, а також факт відсутності первинних документів на реалізацію (видаткових накладних та ТТН).

Оспорюване рішення не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості з огляду на таке.

По-перше, підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є ненадання саме тих документів, які зазначені у квитанції про зупинення як пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію, а для позивача перелік таких документів відповідачем не визначався.

По-друге, зазначений у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій.

Більше того, за правилами пункту 13 Порядку, платнику податків надано право подати крім копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію, ще й пояснення.

Як встановлено судом, податкова накладна №312 від 29.06.2017, виписана ППФ "Торгбуд-Сервіс" для ПрАТ «ЛПГ» на суму ПДВ, сплаченого покупцем в рамках попередньої оплати товарів і послуг, що повністю узгоджується з умовами договору №БК30/06-9 від 30.06.2017.

Відповідно до цього та з урахуванням сутності такої господарської операції, позивач не міг надати контролюючому органу копій первинних документів на придбання сировини для виготовлення бетонних сумішей, тобто тих, що мали в подальшому реалізовуватися для ПрАТ «ЛПГ» в рамках виконання договору з №БК30/06-9 від 30.06.2017, позаяк на дату складання податкової накладної №312 від 29.06.2017 відповідна продукція виготовлена ще не була.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем долучено копії документів на придбання сировини (піску, цементу, щебеню, пластифікаторів), яка була використана для виготовлення бетонної суміші, що підлягала реалізації ПрАТ «ЛПГ» в рамках вищезазначеного договору, а саме: копії договорів, видаткових накладних, товарних накладних, товарно-транспортних накладних, банківських виписок та сертифікатів якості (а.с. 22-29, 49-79, 81-92).

Мотивування оспорюваного рішення фактом ненадання копій первинних документів, які посвідчують факт реалізації для ПрАТ «ЛПГ» товарів і послуг взагалі прямо суперечить правилу першої події, що закріплене у п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, позаяк податкова накладна №312 від 26.09.2017, виписана ППФ "Торгбуд-Сервіс" на суму ПДВ, сплаченого саме в рамках попередньої оплати.

Оскільки для виникнення податкового зобов'язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов'язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом достеменно встановлено, що ППФ "Торгбуд-Сервіс" було надано контролюючому органу всі документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній №312 від 29.06.2017, як і відповідні письмові пояснення з того приводу, що податкова накладна виписана на авансову оплату, а ППФ "Торгбуд-Сервіс" є виробником бетонних сумішей, для виробництва яких систематично придбаває пісок, цемент, щебінь та пластифікатори, що підтверджено також і Таблицею даних платника податку, і чим в повній мірі пояснюється невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, надані ППФ "Торгбуд-Сервіс" документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної №312 від 29.06.2017.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення зазначеного відповідача №823796/32785198 від 02.07.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №312, складеної Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" 29.06.2017, є незаконним, необґрунтованим та безпідставним. Оскаржуване рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такого рішення протиправним та його скасування в судовому порядку.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №312 від 29.06.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні: будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі "Чуйкіна проти України" (заява №28924/04) констатував: "що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп.28- 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачами будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту, як шляхом визнання протиправним рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №312 від 29.06.2017, так і шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому, вважає, що покладання на співвідповідача, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов'язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ППФ "Торгбуд-Сервіс" в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідно до платіжного доручення №9178 від 13.07.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3).

Крім того, позивачем подано клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат, пов'язаних з правничою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На виконання вимог частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав до суду копії: договору про надання правової допомоги адвокатським об'єднанням від 02.05.2018, рахунку на оплату послуг №24/10-1 від 24.10.2018, акту приймання-передачі наданих послуг №224/10-1 від 24.10.2018, який містить детальний опис наданих послуг, що доводить співмірність витрат, та платіжного доручення №10969 від 03.12.2018 на суму 8000,00 грн., а також витягу з ЄДПР (а.с. 32-34, 109-113, 125). Крім цього надано також копію додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги адвокатським об'єднанням від 24.10.2018, де визначено вартість послуг з розрахунку 1000,00 грн. за одну годину роботи адвоката (а.с.114).

Сторона відповідача 1 подала письмові заперечення проти клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., в якому зауважила, що до клопотання не додано докази понесення витрат та детальний опис наданих послуг, що доводить співмірність витрат, а тому клопотання є необґрунтованим.

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений копією платіжного доручення №10969 від 03.12.2018, є співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатами, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи.

Таким чином, вартість послуг 8000,00 грн. відноситься до складу судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" (, вул. Шкільна, 30-а, м. Здолбунів, Рівненська область, 35700) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська,12, м. Рівне, 33023 ), Державної фіскальної служби України (, Львівська площа,8, м. Київ, 04053) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №823796/32785198 від 02.07.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №312 складеної Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" 29.06.2017

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа,8, м. Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" від 29 червня 2017 року № 312.

Стягнути на користь Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" (, вул. Шкільна, 30-а, м. Здолбунів, Рівненська область, 35700) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн., всього на суму 9762 (дев'ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023 ) та Державної фіскальної служби України (, Львівська площа,8, м. Київ, 04053).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.