Справа № 805/4915/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року справа №805/4915/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Шишова О.О., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача Іванової Т.В., представника відповідача Кравченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 805/4915/18-а (суддя в І інстанції Аляб'єв І.Г.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Азовзагальмаш" (далі - ПрАТ «Азовзагальмаш») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУ ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС від 08 травня 2018 року № 770 про проведення позапланової документальної перевірки.

В обґрунтування позову вказує на заборону проведення перевірок до закінчення антитерористичної операції на підставі статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», крім того, зазначає про чисельні процедурні порушення контролюючим органом при прийнятті оскаржуємого наказу, зокрема про невручення наказу до початку проведення перевірки, що позбавляє контролюючий орган права таку перевірку здійснювати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, а саме: не надав оцінку обставинам, які слугували для прийняття рішення про призначення документальної виїзної перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністартивного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом ГУ ДФС від 08 травня 2018 року № 770 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Азовзагальмаш» на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та підпунктів 78.1.2 та 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу (далі - ПК України) з питань своєчасності складання та подання звіту про контрольовані операції за 2015-2016 роки.

Строк проведення перевірки - 5 робочих днів починаючи з 14 травня 2018 року.

08 та 14 травня 2018 року ГУ ДФС видало направлення на перевірку № 988 та № 1014 відповідно.

14 травня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС складено акт № 734/05-99-14-03/13504334 про недопуск ПрАТ «Азовзагальмаш» працівників контролюючого органу до проведення перевірки.

Також, 14 травня 2018 року складено акт № 735/05-99-14-03/13504334 про відмову головного бухгалтера підприємства Руденко Н.П. бути присутньою при складанні акту про недопуск до перевірки та його підписання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що у ГУ ДФС були правові підстави для призначення перевірки, а мораторій на проведення органами Державної фіскальної служби України планових та позапланових перевірок розповсюджується на суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положення підпункту 75.1.2 пункту 75.2 статті 75 та пункту 78.4 статті 78 ПК України, визначають загальний порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Конкретними підставами проведення документальної позапланової виїзної перевірки визначені спірним наказом на підставі приписів підпунктів 78.1.2 та 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави як неподання платником податків в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

Підпунктом 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено таку підставу для проведення перевірки, як неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент призначення та проведення перевірки ПрАТ «Азовзагальмаш» звіт про контрольовані операції за 2015-2016 року не подавався. Звіти з 2015 та 2016 роки подані платником в червні 2018 року.

Відтак, у контролюючого органу були підстави для прийняття рішення про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Азовзагальмаш» з питань своєчасності складання та подання звіту про контрольовані операції за 2015-2016 роки.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що зміст спірного наказу відповідає вимогам статті 81 ПК України, яка передбачає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, зокрема містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта, мету, вид, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися та підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою контролюючого органу.

Твердження апелянта про невручення до початку перевірки спірного наказу, відсутність наказу та направлень в електронному кабінеті платника суд не приймає до уваги оскільки, по-перше, вручення наказу не є критерієм його законності, а може впливати на законність висновків за результатами перевірки, по-друге, стаття 81 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки та копії наказу.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, посадові особи ГУ ДФС намагалися вручити наказ, проте, головний бухгалтер підприємства відмовилася його отримувати. Апеляційний суд не вбачає підстав для твердження про фальшивість відповідного акту, а позивач не надав доказів звернення до відповідних органів про фальсифікацію вказаних документів.

Посилання апелянта на відсутність будь-яких запитів з боку контролюючого органу до початку перевірки є необґрунтованими, оскільки норми ПК України, які визначені в спірному наказі, не передбачають таких умов.

Підпункт 39.4.4 пункту 39.4 статті 39 ПК України передбачає, що на запит центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, платники податків протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту подають документацію щодо контрольованих операцій, зазначених у запиті, яка повинна містити інформацію, зазначену у підпункті 39.4.6 цього пункту.

Інші доводи апелянта, зокрема щодо негативних наслідків у вигляді застосування адміністративного арешту майна платника, дослідження процедури проведення перевірки не є предметом розгляду в цій справі, тому ці доводи не заслуговують на увагу та апеляційним судом не описуються.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про відхилення місцевим судом на думку позивача суттєвих доводів на підтвердження неправомірності оскаржуваного наказу.

Статтею 3 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) встановлено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 2 Закону № 877-V (у редакції згідно із Законом України від 03.11.2016 N 1726-VIII, чинній на час виникнення спірних відносин) заходи контролю здійснюються, зокрема, органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Пунктами 5, 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності № 1726-VІІІ (який набрав чинності з 01.01.2017) установлено, що: - на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення; - заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Тобто, зазначене положення пов'язує заборону проведення перевірки із провадженням суб'єктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, а також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

ПрАТ «Азовзагальмаш» зареєстровано за адресою: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, буд.1

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" та від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" м. Маріуполь віднесено до території, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Маріуполь, де позивач здійснює свою господарську діяльність, не включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин, на Позивача не розповсюджує свою дію мораторій на проведення перевірок, встановлений Законом № 1669.

Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2018 року по справі №805/4013/17-а дійшов наступного правового висновку «Посилання скаржника на положення Закону № 1726-VIII та Закону №1669, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин».

Правовий висновок про те, що за своїм правовим навантаженням норми Закону №1726-VIII не регулюють спірні правовідносини, міститься в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 805/4685/17-а (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78159337).

З огляну на наявність зазначених вище рішень Верховного Суду, колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі 826/12789/17, в якій міститься висновок про те, що м. Маріуполь, де здійснює свою господарську діяльність позивач, віднесене до території проведення антитерористичної операції. Відтак, до прийняття Президентом України Указу про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України забороняється проведення планових та позапланових перевірок органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності).

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 195, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 805/4915/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 05 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов