Справа № 191/3826/18
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3826/18
Провадження № 2-а/191/53/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1- ї роти 2-го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, сержант поліції ОСОБА_2, 3-тя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2018 року він керував вантажним автомобілем MAN моделі TGS 21.440 державний номер AA 3062 PT з напівпричепом (трал) TAD Classic 24-2 державний номер НОМЕР_1, що належить Науково-виробничому фермерському господарству «КОМПАНІЯ МАЇС», та здійснював перевезення вантажу малогабаритного селекційного комбайну DEUTZ FAHR 770, (далі за текстом Вантаж) рухаючись по автомобільній дорозі «М-04 Знамянка Луганськ Ізварине (на м. Волгоград через м.м. Дніпро, Донецьк).

На 262 км вищезазначеної автодороги, приблизно о 22 год. 00 хв. Керований ним транспортний засіб з вантажем було зупинено співробітником поліції, який відрекомендувався інспектором 1-ї роти 2-го батальйону управління патрульної поліції Дніпропетровської області сержантом поліції ОСОБА_2. Відповідач запитав документи на право управління транспортним засобом. У відповідь на дії позивач попросив повідомити його, як водія, про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. На що відповідач відповів, що причина зупинення - перевірка документів. Потім відповідач запитав, чи є дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, габаритні параметри якого перевищують нормативні, та свідоцтво реєстрації на комбайн. Позивач предявив запитувані документи. Оглянувши предявлені мною документи, відповідач запитав у нього дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу габаритні параметри якого перевищують нормативні, мотивуючи свої вимоги тим, що транспортний засіб з вантажем перевищує допустимі габаритні параметри. Позивач висловив йому свою категоричну незгоду з такою вимогою та повідомив що, габаритні параметри транспортного засобу з вантажем не перевищують жодного габаритного параметру встановленого пунктом 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 і тому його рух по дорогам загального користування не потребує оформлення будь якого спеціального дозволу.

На що, відповідач повідомив, що комбайн, на його власну думку, перевищує габарит 4 метри по висоті і тому потребує оформлення спеціального дозволу. Нащо позивач вкотре заперечив проти цього безпідставного ствердження та висловив вимогу щодо здійснення встановленої процедури проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу у відповідності до порядку визначеному Наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства внутрішніх справ від 10.12.2013 року № 1007/1207 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування» та порядку здійснення габаритно вагового контролю та справлення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879. Але відповідач повідомив йому, що він і сам може визначити габарити вантажу, без будь якої процедури та порядку. Позивач ще раз заперечив та повідомив, що у відповідності до пункту 6 Порядку 2 габаритно ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно вагового контролю працівниками відповідних служб та у відповідності до пункту 3 Порядку 1 здійснення габаритно вагового контролю проводиться спільно посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС та що за результатом здійснення таких вимірювань на підставі частини 4 пункту Порядку 1, посадова особа Укртрансінспекції зобовязана видати довідки про результати здійснення габаритно вагового контролю, яка у разі встановлення перевищення дозволених параметрів може бути доказом скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідач прийняв до уваги зазначені факти позивачем та законні вимоги, після чого повідомив, що у нього не має можливості здійснювати такі виміри у встановленому законодавством порядку та висунув нове звинувачення на його адресу, яке полягало у недотриманні вимоги щодо додаткового обладнання транспортного засобу є порушенням на його власну думку п. 22.5 «Правил дорожнього руху».

Нащо позивач вкотре повідомив відповідачу, що вантаж перевезення якого він здійснює не є великогабаритним і тому дія спеціальних вимог щодо додаткового обладнання великогабаритного транспортного засобу розповсюджується у даному випадку та крім того, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху не визначено вимог щодо оснащення транспортного засобу. Надалі відповідач не зважаючи на зазначені факти позивачем та законні вимоги без будь якої законної підстави, не здійснивши жодного виміру габаритів керованого ним транспортного засобу, упереджено склав та виніс на нього постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 607126 від 18.09.2018 року, за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн.00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення у відповідності за яке на його власну думку передбачено ст. 1-132 КУпАП, якої не існує у змісті Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач просить визнати неправомірними дії інспектора 1-ї роти 2-гу батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 607126 від 18.09.2018.

До початку судового засідання позивач надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив не надав.

До початку судового засідання 3-тя особа надала пояснення, в яких просить розглядати справу без його участі. В задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно з постановою серії ЕАВ № 607126 від 18.09.2018 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Як зазначено в постанові, 18.09.2018 о 22-13год. на 262 км автомобільної дороги «М-04 Знамянка Луганськ Ізварине (на м. Волгоград через м. Дніпро, м. Донецьк) водій ОСОБА_3, керуючи т/з MAN моделі TGS 21.440 державний номер AA 3062 PT з напівпричепом (трал) TAD Classic 24-2 державний номер НОМЕР_1, перевозив негабаритний вантаж без відповідної комплектації, чим порушив п.п.22.5 ПДР України.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р.№ 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу, причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених КУпАП та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Так як відповідач взагалі не вірно вказав статтю КУпАП, крім того не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 обставинам справи, зокрема, чи дійсно позивачем порушені ПДР щодо руху вантажних транспортних засобів, габаритні параметри якого перевищують нормативні, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови.

Згідно з п.1ст.247Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставинах суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 - закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.2,19-20,205,241-243,286 КАС України, ст.247, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 607126 від 18.09.2018 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_4