Справа № 653/2129/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 653/2129/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області суду від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_4 (через представників ОСОБА_5) звернулась до суду з позовом до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду, в якому просила - поновити виплату пенсії з 11.04.2012 року, шляхом призначення ії знову, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що з метою реалізувати своє право на поновлення пенсії, представником позивача, який діяв на підставі довіреності, подав особисто до відповідача підписану та апостильовану заяву позивача про поновлення пенсії. Додатково представником позивача за довіреністю були надані апостильовані копії документів.

Відповідачем було відмовлено в поновленні виплати пенсії у зв'язку з необхідністю особистого подання позивачем заяви на запит пенсійної справи. Позивач вважає таку відмову незаконною.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 21.05.2018 року замінено неналежного відповідача Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду на належного Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області суду від 21.05.2018 року позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області поновити виплату пенсії ОСОБА_4 з 13.03.2017 року, шляхом відновлення в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції змінити в частині строку, з якого має бути поновлено пенсію ОСОБА_4.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається що 11.10.2011 року позивач виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Державі Ізраїль.

Як зазначає позивач до виїзду за кордон вона отримувала пенсію в м.Саки АР Крим і перед виїздом за межі України їй було виплачено пенсію на шість місяців наперед та припинено виплату пенсії.

З моменту виїзду за кордон і станом на момент подання позовної заяви позивач призначеної пенсії не отримувала.

Представник позивача в своєму позові зазначив, що він звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, в який просив визначити уповноважений територіальний орган, що має розглядати заяву по суті та просив направити її за належністю.

Листом від 31.03.2017 року вих.№3544/М-11 (а.с.54) Пенсійний фонд України повідомив представника позивача про направлення його вищевказаної заяви для розгляду по суті.

13.03.2017 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_7 здійснено особисте звернення до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (а.с. 56) та надано оригінал особистої апостильованої заяви ОСОБА_4 про поновлення пенсії та її особисту заяву про неотримання громадянства Російської Федерації та не отримання не пенсії від російських пенсійних органів. Додатково до вищевказаної заяви надано копії довіреності, копії паспорту, копії пенсійного посвідчення, копії трудової книжки, копії посвідчення «Ветерана праці» та одночасно надано оригінали вищевказаних документів.

Листом від 13.04.2017 року вих. №250/029 (а.с.64) Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило представника позивача про відмову у поновленні пенсії. В обґрунтування своєї відмови відповідач вказав на необхідність особистого звернення ОСОБА_4 до органу Пенсійного фонду для надання заяви на запит пенсійної справи.

Отримавши таку відмову, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на поновлення пенсії та її представником дотримані усі вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок 22-1), а тому відмова у задоволенні заяви про поновлення пенсії є незаконною, але датою поновлення позивачеві пенсії має бути встановлено 13.03.2017 року, тобто дата звернення представника позивача до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії позивачу.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції лише в частині визначення дати, з якої підлягає поновленню виплата позивачу пенсії, вважаючи, що такою датою має бути дата, з якої позивачу неправомірно припинили виплату пенсії.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині визначення дати, з якої підлягає поновленню виплата позивачу пенсії, та керуючись вимогами ст.308 КАС України щодо меж апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, колегія суддів переглядає рішення Генічеського районного суду Херсонської області суду від 21.05.2018 року в частині визначення дати поновлення позивачу пенсії.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто з дня набрання чинності Рішенням №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу Управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Як зазначено вище, виплату пенсії ОСОБА_4 було протиправно припинено 11.10.2011 року, тобто вже після набранням чинності Рішенням №25-рп/2009, а тому позивач має беззаперечне право на поновлення виплати пенсії, при дотриманні вимог Порядку 22-1. До тих самих висновків прийшов і суд першої інстанції в своєму рішенні.

Відповідно до абз.1 п.1.5 Розділу І Порядку 22-1 заява про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Тобто, для поновлення виплати пенсії позивачу було необхідно звернутись з відповідною заявою до пенсійного органу, що і було зроблено представником ОСОБА_4 - ОСОБА_7 13.03.2017 року.

Судом першої інстанції зазначено, що матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів звернення позивача за поновленням пенсії до 13.03.2017 року. До своєї апеляційної скарги апелянтом таких доказів також не надано. На підставі цього суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність поновлення пенсії з дати звернення представника позивача з відповідною заявою.

Колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції погодитися не може, виходячи с наступного.

Як вже зазначено вище, припинення виплати пенсії позивачу у 2011 році внаслідок її виїзду на постійне місце проживання до іншої держави є неправомірним.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі №646/6250/17 наданий правовий висновок щодо застосування судами положень ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який полягає у тому, що застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, має наслідком неможливість реалізувати передбачене частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком. В цій же постанові також зазначено, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевказане, а також ту обставину, що позивачем при виїзді на постійне місце проживання до іншої держави у жовтні 2011 року було отримано наперед пенсію за шість місяців з моменту її припинення, про що зазначає сам апелянт, то колегія суддів вважає, що датою, з якою має бути поновлена пенсія є 11.04.2012 року.

За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду перншої інстанції змінити в частині дати, з якої необхідно поновити пенсію позивачеві..

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області суду від 21 травня 2018 року змінити, виклавши перший та другий абзаци резолютивної частини в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_4 до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання поновити виплату пенсії з 11.04.2012 року, шляхом призначення її знову, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, - задовольнити частково.

Зобов'язати Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області поновити виплату пенсії ОСОБА_4 з 11.04.2012року, шляхом відновлення в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі.»

В іншій частині постанову залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.