Справа № 1640/2650/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2650/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представника позивача - Петренко О.Б.,

представника відповідача - Боровик Ю.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Коровай" до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2018 року Приватне підприємство "Коровай" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень від 17.04.2018 № 652743/32738441, від 17.04.2018 № 652741/32738441, від 17.04.2018 № 652742/32738441, від 05.04.2018 № 635632/32738441, від 11.04.2018 № 643742/32738441, від 11.04.2018 № 643746/32738441, від 24.04.2018 № 663803/32738441; зобов'язання здійснити реєстрацію податкових накладних у ЄРПН.

08 листопада 2018 року представником позивача подано заяву про уточнення /зменшення/ позовних вимог /том 2 а.с. 228-229/, у якій просив скасувати рішення Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- № 652743/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 217 від 07.11.2017;

- № 652741/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 342 від 10.11.2017;

- № 652742/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 595 від 17.11.2017;

- № 643742/32738441 від 11.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 395 від 13.11.2017;

- № 643746/32738441 від 11.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 512 від 16.11.2017;

- № 663803/32738441 від 24.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 521 від 16.11.2017;

та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "Коровай" № 217 від 07.11.2017, № 342 від 10.11.2017, № 595 від 17.11.2017, № 512 від 16.11.2017, № 395 від 13.11.2017, № 521 від 16.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. Зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних № 217 від 07.11.2017, № 342 від 10.11.2017, № 595 від 17.11.2017, № 512 від 16.11.2017, № 395 від 13.11.2017, № 521 від 16.11.2017. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв'язку з чим прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Звертав увагу на те, що оскаржені рішення не містять чіткого обґрунтування підстав для їх прийняття.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Зазначив, що позивачем не надано усіх належних первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за наслідками яких сформовано податкові накладні та подано для реєстрації в ЄРПН.

У відзиві на позов представник Головного управління ДФС у Полтавській області зазначив, що спірні рішення прийняті Комісією, у зв'язку із ненаданням позивачем разом з поясненнями копій документів щодо придбання товарів, що відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі є підставою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних /том 2 а.с. 134-138/.

У відзиві на позов представник Державної фіскальної служби України посилався на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки спірні рішення прийняті у відповідності до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі /том 2 а.с. 152-156/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За результатами здійснення господарських операцій з поставки товарів позивача з наступними контрагентами:

- з ТОВ "Інверт" складено податкову накладну від 07.11.2017 № 217 на загальну суму 94936,61 грн, в т.ч. ПДВ - 15822,77 грн.; від 10.11.2017 № 342 на загальну суму 94176,11 грн, в т.ч. ПДВ - 15696,02 грн., від 17.11.2017 № 595 на загальну суму 119663,42 грн, в т.ч. ПДВ - 19943,90 грн. /том 2 а.с. 59-60, 65/;

- з ПП "Виробничо-торгова компанія "Лукас" від 13.11.2017 № 395 на загальну суму 2308,62 грн, в т.ч. ПДВ - 384,77 грн та від 16.11.2017 № 512 на загальну суму 30272,26 грн, в т.ч. ПДВ - 5045,38 грн /том 2 а.с.61-62/;

- з ТОВ "Черкасихліб ЛТД" від 16.11.2017 № 521 на загальну суму 186300 грн, в т.ч. ПДВ - 31050 грн /том 2 а.с.64/.

Згідно з квитанціями № 1 від 24.11.2017 /том 2 а.с. 67-72/ зупинена реєстрація вказаних податкових накладних, відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у зв'язку із виявленими помилками, а саме: податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 0402, 1207, 2007, 2008, 0806. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Комісія ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення:

- № 652743/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 217 від 07.11.2017 /том 1 а.с. 106-107/;

- № 652741/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 342 від 10.11.2017 /том 1 а.с. 109-110/;

- № 652742/32738441 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 595 від 17.11.2017 /том 2 а.с. 193-194/;

- № 643742/32738441 від 11.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 395 від 13.11.2017 /том 1 а.с. 112-113/;

- № 643746/32738441 від 11.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 512 від 16.11.2017 /том 1 а.с. 168-169/;

- № 663803/32738441 від 24.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 521 від 16.11.2017 /том 1 а.с. 242-243/

Із рішень вбачається, що відповідно до підпункту 200.1.3 пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України відмовлено у реєстрації податкових накладних / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг.

Позивач не погодився з рішеннями комісії, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскарженим рішенням, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як визначено абзацами другим - третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 1 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку - покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 названих Критеріїв моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 6 згаданих Критеріїв визначено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних № 217 від 07.11.2017, № 342 від 10.11.2017, № 595 від 17.11.2017, № 512 від 16.11.2017, № 395 від 13.11.2017, № 521 від 16.11.2017 стала невідповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 0402, 1207, 2007, 2008, 0806.

Згідно із пунктом 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, затвердженої Постановою КМ України від 21.02.2018 № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Відповідно до пункту 20 Порядку зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 22 Порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Зі змісту спірних рішень судом встановлено, що рішення про відмову в реєстрації у ЄРПН податкових накладних та розрахунку коригування Комісією прийнято у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Суд зауважує, що спірні рішення містять посилання на підставу для відмови в реєстрації податкових накладних № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року ненадання платником податку копій документів: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання, придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів.

Матеріалами справи підтверджується факт укладання договорів щодо постачання товарів між позивачем та ТОВ "Інверт", ПП "Виробничо-торгова компанія "Лукас", ТОВ "Черкасихліб ЛТД", здійснення сплати коштів за договорами.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що реальність спірних господарських операцій підтверджена належним чином складеними первинними документами, укладення правочинів спрямоване на настання реальних правових наслідків, відповідні господарські операції відповідають економічному змісту і діловій меті діяльності позивача та його контрагентів.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги підтвердження господарських операцій між позивачем та з ТОВ "Інверт", ПП "Виробничо-торгова компанія "Лукас", ТОВ "Черкасихліб ЛТД" необхідними первинними документами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року.

Відтак, оскаржені рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 652743/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 217 від 07.11.2017 року; - № 652741/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 342 від 10.11.2017 року; - № 652742/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 595 від 17.11.2017 року; - № 643742/32738441 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 395 від 13.11.2017 року; - № 643746/32738441 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 512 від 16.11.2017 року; - № 663803/32738441 від 24.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 521 від 16.11.2017 року є протиправними.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року, суд зазначає наступне.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.

За таких обставин, оскільки підставою для відмови в реєстрації податкових накладних № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року контролюючим органом обрано лише відповідність таких накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, а обґрунтованість даної підстави не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року.

З огляду на викладене позовна вимога про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних рішень, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 10572 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 10572 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Коровай" (вул. Профспілкова, 1А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ), Державної фіскальної служби України (площа Львівська, 8, м. Київ, ) про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: - № 652743/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 217 від 07.11.2017 року; - № 652741/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 342 від 10.11.2017 року; - № 652742/32738441 від 17.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 595 від 17.11.2017 року; - № 643742/32738441 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 395 від 13.11.2017 року; - № 643746/32738441 від 11.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 512 від 16.11.2017 року; - № 663803/32738441 від 24.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 521 від 16.11.2017 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "Коровай" № 217 від 07.11.2017 року, № 342 від 10.11.2017 року, № 595 від 17.11.2017 року, № 512 від 16.11.2017 року, № 395 від 13.11.2017 року, № 521 від 16.11.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Приватного підприємства "Коровай" (вул. Профспілкова, 1А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 10572 грн. (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя А.Б. Головко