Справа № 1840/2506/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р. Справа №1840/2506/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

представника позивача - Марченка І.В.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

представника відповідача - Антоненко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕНІТ-БРУК" до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕНІТ-БРУК" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог від 30.07.2018 просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/ТД-ФС від 29.05.2018 про накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕНІТ- БРУК» у розмірі 2 233 800 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/П від 21.05.2018 про усунення виявлених порушень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проводячи інспекційне відвідування допустив ряд порушень, а саме: інспекційне відвідування було розпочате без повідомлення та участі керівника позивача; направлення на проведення інспекційного відвідування не було пред'явлено в момент початку його проведення; строк зазначений у вимозі про надання документів не враховував графік роботи позивача; інспектори праці не вносили записів в журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю).

Щодо самої суті виявлених порушень позивач зазначає, що відповідач безпідставно встановив, що 20 фізичних осіб, які виконували роботи з укладання тротуарної плитки та бордюрного каменю виконували вказану роботу без укладання трудового договору в порушення ст.24 КЗпП України, оскільки вказані роботи виконувались виключно на підставі цивільно-правових угод, які були надані відповідачу.

Виходячи з тексту договорів очевидним є той факт, що такі відносини не є трудовими, оскільки це вбачається як з умов договорів, так і прямо зазначено у самому договору.

Не приймаючи до уваги надані цивільно-правові угоди відповідач фактично вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки вважав, що вони не можуть поширюватись на дані правовідносини, оскільки не відповідають тендерним умовам.

Також позивач зазначає, що надання послуг саме на умовах визначених цивільно-правовими договорами підтверджується звітність по ЕСВ до Пенсійного фонду з зазначенням сум винагороди фізичним особам за виконані роботи у квітні - травні 2018 року.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 18.07.2018.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2018 було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та зупинено дію оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

18.07.2018 у підготовчому засіданні було задоволено клопотання відповідача про перенесення судового засідання, розгляд справи відкладено до 13.09.2018.

13.09.2018 у зв'язку з наданим представником відповідача клопотанням про відкладення розгляду справи, необхідністю надання додаткових доказів по справі та належної підготовки справи до розгляду по суті, ухвалою суду було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, розгляд справи відкладено до 25.09.2018.

Ухвалою суду від 25.09.2018 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського окружного адміністративного суду на 11.10.2018.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками, в якому зазначив, що п.8 Порядку №295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Крім цього, згідно ч.5 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Таким чином, Управління не зобов'язане забезпечувати дотримання вимог частини 11, 12 статті 4 та частини 5 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" під час проведення інспекцій відвідувань суб'єктів господарювання.

Щодо суті самого порушення відповідач зазначив, що до управління надійшло звернення ОСОБА_4 від 04.05.2018 № К-291/16- 08/2018, в якому зазначено про те, що ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» використовує працю робітників без укладення трудового договору.

Згідно з інформацією, розміщеною на сайті Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради за посиланням «Prozorro публічні закупівлі» ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» визнано переможцем тендеру на виконання робіт з капітального ремонту у місті Суми прибудинкових територій ряду будинків у місті Суми, зокрема, і в районі житлових будинків №20, 22 по вулиці Інтернаціоналістів, а також будинків 23, 25, 29, 31 по вулиці Івана Сірка.

Відповідно до тендерної документації на закупівлю робіт «Капітальний ремонт прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів» в якості кваліфікаційних критеріїв до учасників закріплені наступні вимоги (пункт 5 розділу «Інструкція з підготовки тендерної документації»):

- наявність обладнання та матеріально-технічної бази;

- наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;

- наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

З метою підтвердження відповідності ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» вищевказаним кваліфікаційним критеріям, директором ОСОБА_5 надана Довідка № 156 від 04.10.2017 про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, згідно з якою у ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» налічується 18 працівників.

Директором ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» ОСОБА_5 була надана пропозиція про залучення субпідрядників за № 168 від 04.10.2017, згідно якої ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» не планує залучати субпідрядні організації до виконання робіт.

Також директором підприємства ОСОБА_5 надана довідка про наявність механізмів та обладнання, необхідних для виконання робіт, визначних у технічному завданні № 157 від 04.10.2017, відповідно до якої не передбачалось залучення обладнання та техніки субпідрядника.

Таким чином, виконання робіт з капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів та інших будинків, завчасно планувалося директором ОСОБА_5 саме найманими працівниками ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» за відповідними посадами/кваліфікаціями.

Тобто, директором ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» планувалось виконання робіт з капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів та інших будинків вищезазначеними особами саме в якості найманих працівників, а не за цивільно-правовими договорами на виконання підрядних робіт.

Таким чином, позивач відповідно до Договору №215/17 має право залучати в якості підрядника для виконання робіт виключно юридичних осіб, а не фізичних осіб.

Посилання директора ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» ОСОБА_5 на наявність з усіма вищезазначеними працівниками цивільно-правових відносин, не вважається належним оформленням правовідносин у даному випадку, з наступних підстав:

цивільно-правові договори надані в ході інспекційного відвідування суперечать Договору про закупівлю робіт за державні кошти №215/17 від 10.11.2017;

процес виконання робіт чітко регламентований графіком роботи та контролюється посадовою особою ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК», як це передбачено законодавством про працю, а отже вищезазначені працівники самостійно не організовують свою роботу, виконують роботу не на власний ризик та підлягають під дію правил внутрішнього трудового розпорядку;

укладення одночасно значної кількості цивільно-правових договорів з фізичними особами на виконання однотипної роботи, яка не може виконуватись кожною особою індивідуально, а потребує певної організації роботи, та виконується разом із штатними працівниками ТОВ «Зеніт-Брук» згідно з графіком роботи даного підприємства є за своїм змістом організованим набором працівників, що передбачене пунктом 1 частини 1 статті 24 КЗпП України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги частково підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 04.05.2018 по 05.05.2018 на підставі направлення № 240/см410 від 04.05.2018 Управлінням Держпраці у Сумській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» щодо дотримання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин.

За наслідками перевірки Управлінням Держпраці у Сумській області складено акт інспекційного відвідування від 05.05.2018 №CM 410/187/АВ, який був отриманий позивачем 10.05.2018.

Відповідно до вказаного акта перевірки встановлено, що керівництвом вказаного товариства застосовується праця громадян без належного оформлення трудових відносин, а також вчиняються дії, спрямовані на приховування трудових відносин, що підтверджується наступними фактами.

Згідно з інформацією, розміщеною на сайті Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради за посиланням «PROZORRO ПУБЛІЧНІ ЗАКУПІВЛІ» ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» визнано переможцем тендеру на виконання робіт з капітального ремонту у місті Суми прибудинкових територій ряду будинків у місті Суми, зокрема, і в районі житлових будинків №20, 22 по вулиці Інтернаціоналістів, а також будинків 23, 25, 29, 31 по вулиці Івана Сірка. Відповідно до тендерної документації на закупівлю робіт «Капітальний ремонт прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів» в якості кваліфікаційних критеріїв до учасників закріплені наступні вимоги (пункт 5):

- наявність обладнання та матеріально-технічної бази;

- наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;

- наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

З метою підтвердження відповідності ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» вищевказаним кваліфікаційним критеріям, директором ОСОБА_5 була надана довідка № 156 від 04.10.2017 про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, згідно з якою у ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» налічується 18 працівників, а саме:

- 4 штатних: директор ОСОБА_5, головний інженер ОСОБА_6, кошторисник ОСОБА_7, виконроб ОСОБА_8;

- 14 найманих працівників: бригадир ОСОБА_9, 10 знімачів- укладальників: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, та 3 різнороби: ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22.

Таким чином, виконання робіт з капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів та інших будинків завчасно планувалося директором ОСОБА_5 саме вищепереліченими особами в якості найманих працівників ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» за відповідними посадами/кваліфікаціями.

Крім того, відповідач зазначає, що пунктом 6.4.4. Договору № 215/17 від 10.11.2017 передбачене право Підрядника (ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК») залучити до виконання робіт субпідрядні організації. В такому випадку Підрядник (ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК») за Договором іменується Генпідрядником (пункт 12. Договору №215/17 від 10.11.2017).

Однак, як вбачається з Довідки № 157 від 04.10.2017 про наявність механізмів та обладнання, необхідних для виконання робіт, визначених у технічному завданні залучення субпідрядних організацій для виконання капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів директором ОСОБА_5 не планувалось, відповідні витрати до ціни договору №215/17 від 10.11.2017 не включені. Зазначене підтверджується також Пропозицією про залучення субпідрядників № 168 від 04.10.2017, в якій директор ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» ОСОБА_5 повідомляє, що не передбачає залучати субпідрядних організації до виконання робіт в обсязі не менше ніж 20% від вартості договору про закупівлю.

Отже, з вищевикладеного відповідач зробив висновок, що виконання капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів та інших вищеперелічених будинків, повинно здійснюватися виключно працівниками ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» згідно з умовами тендерної документації.

04.05.2018, під час виходу за місцем фактичного проведення робіт з капітального ремонту прибудинкової території в районі житлових будинків № 20, 22 по вул. Інтернаціоналістів та будинків 29, 31 по вулиці Івана Сірка, інспекторами праці встановлено факт виконання відповідних робіт наступними 22 особами: ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_26, ОСОБА_14, ОСОБА_27, ОСОБА_18, ОСОБА_28, ОСОБА_19, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_35, ОСОБА_13, ОСОБА_36, ОСОБА_9.

Із вищеперелічених осіб лише 2 (ОСОБА_23 та ОСОБА_24.) є працівниками ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК», що підтверджується наказом № 9-к від 10.04.2018, заявами відповідних працівників та повідомленням про прийняття працівника на роботу. Решта 20 осіб виконували роботи з капітального ремонту прибудинкової території в районі житлового будинку № 20,22 по вул. Інтернаціоналістів без належного оформлення.

Як зазначає відповідач у акті, з метою приховування трудових відносин з 20 працівниками, директором ОСОБА_5 було надано інспекторам праці цивільно-правові договори, укладені ним з 9 особами: ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_12, ОСОБА_35, ОСОБА_13, ОСОБА_36 Проте вказані цивільно-правові договори не є договорами субпідряду, оскільки не відповідають вимогам, визначеним у Договорі №215/17 від 10.11.2017.

ОСОБА_9 надав інспекторам праці ксерокопію цивільно-правового договору від 16.04.2018 між ним та ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК», який також не є договором субпідряду, оскільки не відповідає вимогам, визначеним у Договорі №215/17 від 10.11.2017.

Стосовно інших 10 осіб (ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_28, ОСОБА_19, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_15, ОСОБА_33.) відповідач у акті зазначає, що будь-яких документів, що підтверджують факт наявності між ними та ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» трудових або цивільно-правових відносин, директором ОСОБА_5 в ході інспекційного відвідування надано не було.

Акт було підписано директором з зауваженнями 10.05.2018 та зареєстровано в канцелярії Управління Держпраці у Сумській області 15.05.2018.

29.05.2018 на підставі вказаного акту, постановою начальника Управління Держпраці у Сумській області Семеногом Ю.Д. № CM 410/18'7/АВ/ТД-ФС на ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» накладено штраф у розмірі 2233800 грн.

Постанова від 29.05.2018 була направлена відповідачем на адресу позивача поштовим відправленням і отримана останнім 05.06.2018.

Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.

Згідно зі статтею 1 частиною 1 КЗпП України, даний кодифікований акт регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

При цьому, Положенням про Державну службу України з питань праці, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, не передбачено здійснення вказаним органом та/або його територіальними органами контролю та/або нагляду за додержанням цивільного законодавства України юридичними та/або фізичними особами. Так само вказаний орган не має жодних повноважень щодо кваліфікації (трактування) тих чи інших цивільних або будь-яких інших правовідносин у якості трудових, а також щодо здійснення контролю та/або нагляду за правильністю ведення бухгалтерського обліку та звітності.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик; предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, за наслідками яких замовник зобов'язується оплатити підрядникові виконану ним роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці; метою договору підряду є отримання певного матеріального результату.

Відповідно до статті 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину. яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що цивільно-правові договори (договори-підряду) укладені позивачем з фізичними особами (ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_26, ОСОБА_14, ОСОБА_27, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_35, ОСОБА_13, ОСОБА_36, ОСОБА_9) не були визнані недійсними чи неукладеними у порядку встановленому законом.

У ході судового розгляду було встановлено, що позивач до моменту прийняття оскаржуваного припису та постанови, надав відповідачу належним чином завірені копій цивільно-правових угод на всіх 20 працівників про яких відповідач зазначив у актів інспекційного відвідування.

Частина вказаних договорів була надана 05.05.2018, а інша частина 07.05.2018 (оскільки 06.05.2018 був вихідний день - неділя) вказані обставини підтверджуються, наданими в судовому засіданні свідченнями директора позивача - ОСОБА_5, вимогою про надання/поновлення документів №СМ410 від 05.05.2018 (а.с.14), супровідним листом від 05.05.2018 (а.с.16), супровідним листом від 07.05.2018 (а.с.18).

Чинне законодавство України не містить жодного обов'язкового припису щодо того, у яких саме випадках сторони певного зобов'язання зобов'язані укладати саме трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт. Отже, потенційні сторони такого зобов'язання цілком вільні у своєму виборі форми втілення власних правових відносин, а тому вони на свій розсуд вправі визначати вид майбутнього договору, що може укладатися між ними.

Також враховуючи презумцію дійсності правочину, суд зазначає, що юридичні особи не обмежені в праві залучати фізичних осіб до виконання певного виду роботи на підставі цивільних договорів, і не зобов'язані законодавством укладати тільки трудові договори.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 08 травня 2018 року (справа №127/21595/16-ц) дійшов схожого висновку, зазначивши, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Відповідно до змісту вищезазначених цивільно-правових договорів, замовник (ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК») доручає, Виконавець (фізична особа) бере на себе зобов'язання виконати наступні підрядні роботи: роботи з укладання тротуарної плитки та бардюрного каменю та підсобні роботи на об'єктах за адресами: м.Суми, вул. Інтернаціоналістів, буд.20, вул. Леванеського, буд. 22, вул. І.Сірка, буд. 23, 25, 29, 31 в строк з 16 квітня 2018 року до повного виконання робіт, але не пізніше 30.11.2018. Виконавець не є працівником Замовника. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Виконавець використовує свої інструменти, одяг, захисні засоби, необхідні для виконання роботи, передбаченої цим договором. Розрахунок з Виконавцем проводиться з розрахунку 30 грн. за 1 кв.м. укладеної плитки.

З системного аналізу умов зазначених договорів, укладених між позивачем та фізичними особами, вбачається, що предметом цього договору є кінцевий результат праці, а не сам її процес. У той час, як для трудових договорів, характерним було б зворотнє.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями фізичних осіб виконавців за цивільно-правовими договорами (ОСОБА_17, ОСОБА_26, ОСОБА_14, ОСОБА_27, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_15, ОСОБА_36, ОСОБА_9), які саме в момент інспекційного відвідування зазначили, що виконують роботи відповідно до цивільно-правових угод. (т. 1 а.с.198-216).

Інші виконавці робіт (ОСОБА_29, ОСОБА_25, ОСОБА_33, ОСОБА_35, ОСОБА_13, ОСОБА_12), які в письмових поясненнях не зазначали про виконання робіт відповідно до цивільно-правових угод з метою встановлення об'єктивних обставин справи були допитані судом у якості свідків, вказані особи надали свідчення, що вказані роботи вони виконували виключно на виконання цивільно-правових угод, надаючи вказані письмові пояснення 04.05.2018 року, вони не розуміли зміст питань, посадові особи відповідача не роз'яснювали їм їхні права та в деяких випадках диктували відповіді.

Також судом встановлено, що відповідно до «Звіту про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів» за квітень, травень 2018 року, відомостей на виплату готівки, видаткових касових ордерів, кошти за виконання робіт вищезазначеним фізичним особам були виплачені саме як оплата послуг по цивільно-правовим угодам.

З огляду на предмет укладених договорів та визначення поняття договору про надання послуг та трудового договору, аргументи відповідача про трудовий характер відносин між позивачем та вищезазначеними особами, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Як наслідок, такі дії позивача та виконавців за цивільно-правовими договорами не свідчать про жодні трудові відносини в межах вже існуючої підприємницької діяльності позивача, а є конкретними строковими договірними відносинами на виконання наперед визначених послуг та здійснення оплати по факту виконаної роботи.

Таким чином, у разі надання послуг не на підставі трудового договору, а відповідно до договору про надання послуг (цивільно-правового договору), трудові відносини не виникають.

Щодо доводів відповідача, що позивач відповідно до тендерної документації на закупівлю робіт «Капітальний ремонт прибудинкової території в районі житлового будинку №22 по вул. Інтернаціоналістів» не мав підстав залучати до виконання вищевказаних робіт фізичних осіб на підставі цивільно-правових угод, суд зазначає наступне.

Діяльність та повноваження відповідача регламентовані Положенням про Державну службу України з питань праці, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96.

Відповідно до вказаного Положенням № 96, вказаним органом та/або його територіальними органами не передбачено здійснення контролю та/або нагляду за додержанням цивільного законодавства України юридичними та/або фізичними особами. Так само вказаний орган не має жодних повноважень щодо кваліфікації (трактування) тих чи інших цивільних або будь-яких інших правовідносин у якості трудових, а також щодо здійснення контролю та/або нагляду за тендерними закупівлями.

Крім цього, відповідач при прийнятті рішення послався на те, що з боку позивача має місце по суті організований набір працівників, що передбачено п.1 ч.1 ст. 24 КЗпП України.

Однак укладення трудового договору при організованому наборі працівників регулюється постановою Кабінету Міністрів України "Про переселення сімей у сільську місцевість та організований набір робітників" від 11 жовтня 1991 р. № 253 відповідно до втратившого чинність ЗУ "Про зайнятість населення" (1991 р.). Організований набір проводиться територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, які укладають договори, що передбачають умови переселення громадян, а також за дорученням роботодавців підписують трудові договори з метою перерозподілу робочої сили .

У ході судового розгляду відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач здійснював організованого набору працівників.

У зв'язку з викладеним, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/ТД-ФС від 29.05.2018, в частині накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕНІТ- БРУК" у розмірі 2122110,00 грн., оскільки відповідач безпідставно вважав, що ОСОБА_25, ОСОБА_17, ОСОБА_26, ОСОБА_14, ОСОБА_27, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_35, ОСОБА_13, ОСОБА_36, ОСОБА_9 виконували роботи не на виконання цивільно-правових угод.

В іншій частині позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні, у зв'язку з наступним.

Як встановлено судом у ході проведення інспекційного відвідування, відповідачем 04.05.2018 було встановлено, що фізична особа ОСОБА_28 був допущений посадовою особою позивача до виконання робіт.

Вказаною фізичною особою 04.05.2018 посадовій особі відповідача були надані письмові пояснення, відповідно до яких він зазначив, що є різноробочим, до виконання вказаної роботи його допустив працівник позивача, працює перший день, договір не підписував, документів не брав (т.1 а.с.209).

У той же час, посадовою особою позивача 07.05.2018 було надано відповідачу фотокопію цивільно-правового договору укладеного 04.05.2018 між позивачем (замовником) та ОСОБА_28 (виконавцем), термін дії договору з 04.05.2018 до повного виконання робіт (укладка тротуарної плитки та бордюрного каменю), але не пізніше 30.11.2018.

З метою усунення протиріч між поясненнями наданим під час інспекційного відвідування та наданої позивачем цивільно-правової угоди, судом, у якості свідка був допитаний ОСОБА_28, який повідомив, що дійсно 04.05.2018 він перший день працював у позивача, будь-якого договору перед початком (допуском) роботи та під час проведення інспекційного відвідування він з позивачем не підписував, додатково пояснив, що йому сказали, а саме : «що договір підпишемо пізніше».

Будь-яких доказів на спростування пояснень ОСОБА_28 наданих ним як під час інспекційного відвідування так і в судовому засіданні, позивач суду не надав.

Отже, позивачем фактично допущено до роботи ОСОБА_28 без оформлення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України.

Таким чином, у межах спірних правовідносин позивачем не дотримано вимоги статті 24 КЗпП України в частині обов'язкового укладання трудових договорів у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абзац другий частини другої статті 265 КЗпП України).

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Згідно з п. 8 Порядку №590, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Відповідно до п.8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова з змога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до п.23 постанови КМУ №295 від 26.04.2017 припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в даному випадку правовідносини між позивачем та ОСОБА_28 носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, а також не доводять невідповідність оскаржуваного припису та постанови про накладення штрафу в даній частині критеріям, встановленим ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, а саме: неповідомлення позивача про проведення перевірки; інспекторами Управління перед початком інспекційного відвідування не було пред'явлено керівнику підприємства направлення на проведення перевірки та службові посвідчення; інспекторами Управління перед початком інспекційного відвідування не було внесено запис про проведення інспекційного відвідування до журналу перевірок позивача, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем заявлено виключно вимоги про визнання протиправним та скасувати припису відповідача № СМ 410/187/АВ/П від 21.05.2018 про усунення виявлених порушень та визнання протиправною та скасувати постанови № СМ 410/187/АВ/ТД-ФС від 29.05.2018 про накладення штрафу. Вимог про визнання незаконними дій відповідача при проведенні перевірки ТОВ "ЗЕНІТ-БРУК" позивач не заявляв, а тому суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог та не приймає до уваги доводи позивача щодо процедурних порушень під час проведення перевірки.

Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 35275,00 грн., та витрати в сумі 13000,00 грн. на правничу допомогу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1. ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься квитанція від 02.06.2018 року про сплату позивачем судового збору в сумі 33507,00 грн. за подання позовної заяви та за уточнені позовні вимоги 1762,00 грн., відтак, відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, вказана сума підлягає частковому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме 31831,68 грн. (33507,00 грн. * 95%).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат суд враховує:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134).

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134).

З матеріалів справи суд вбачає, що правова допомога надавалась позивачу Адвокатським об'єднанням «Альтера» відповідно до договору № 13 від 26.06.2018 року. Зазначений договір місить переліку конкретного виду послуг, а саме відповідно до п.1.2 вказаного договору зазначено, що правова допомога здійснюється в інтересах «Замовника» і в розумінні цього Договору полягає в захисті прав та представництві в Сумському окружному адміністративному суді у справі про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу № CM 410/187/АВ/ТД-ФС від 27.05.2018р., а саме:

- ознайомлення з фактичними обставинами та нормативною базою;

- надання консультацій та роз'яснень з питань проведення інспекційного відвідування ТОВ «ЗЕНІТ- БРУК інспекторами управління Держпраці у Сумській області з 04.05.2018 р. по 05.05.2018;

- складання позовної заяви;

- складання відзивів, заперечень, клопотань, інших процесуальних документів;

представництво інтересів «Замовника» у судових засіданнях у Сумському окружному адміністративному суді, для чого «Замовник» надає «Виконавцю» всі необхідні для цього повноваження, передбачені законодавством.

Надання професійної правничої допомоги за цим Договором здійснюється адвокатом Адвокатської об'єднання «Альтера» Марченко Ігорем Васильовичем (Свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, видане на підставі рішення КДКА Сумської області № 7 від 19.01.1995) та помічником адвоката Марченко Ігорем Ігоровичем.

За виконання доручення «Замовник» зобов'язаний здійснити оплату «Виконавцю» з розрахунку 1000,00 гривень за 1 годину відповідно до акту наданих послуг з надання професійної правової допомоги.

Розрахунки за цім Договором здійснюються в безготівковій формі.

В підтвердження виконання зазначеної угоди, позивачем додано Акт здачі-прийняття наданих юридичних послуг від 05 листопада 2018 року, відповідно до якого, Адвокатське об'єднання «Альтера» надало послуги на загальну суму 13000, 00 грн. за 13 годин, а саме:

- ознайомлення з фактичними обставинами проведення інспекційного відвідування ТОВ «ЗЕНІТ-БРУК» інспекторами Управління Держпраці у Сумській області (04 - 05.05.2018 року), ознайомлення з нормативною базою, складання позовної заяви - 6 годин;

- складання змін до позовної заяви, складання клопотання, долучення документів в якості доказів, підготовка доказів - 2 години;

- складання заяви про виклик свідків - 0,5 години;

- складання відповіді на відзив до позовної заяви по справі 1840/2506/18 - 2 години;

- складання заяви про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_40 - 0,5 години;

- складання заяви про забезпечення позову у справі - 1 година;

- участь у судових засіданнях у Сумському окружному адміністративному суді у справі № 1840/2506/18 (18.07.18, 13.09.18, 25.09.18, 11.10.18) - 1 година.

Відповідно до платіжного доручення №2138 від 06 листопада 2018 року, позивач сплатив на користь Адвокатського об'єднання «Альтера» 13000,00 грн., призначення платежу: «Сплата за професійну правову допомогу по справі № 1840/2506/18 згідно договору № 13 від 27.06.2018 р., рах. № СФ-83 від 05.11.2018 р. Без ПДВ.»

Суд зазначає, що при визначенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі «East/West Allianse Limited», суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Враховуючи викладене вище, а також відсутність в зазначеному акті наданих послуг деталізації обсягу наданих послуг та їх вартості, суд вважає, що вказані витрати підлягають відшкодуванню частково, а саме, у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕНІТ-БРУК" до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/ТД-ФС від 29.05.2018 в частині накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕНІТ- БРУК» у розмірі 2122110,00 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування припису Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/П від 21.05.2018 про усунення виявлених порушень - відмовити.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області № СМ 410/187/АВ/ТД-ФС від 29.05.2018 в частині накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕНІТ- БРУК» у розмірі 111690,00 грн. - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕНІТ-БРУК" (вул. Рубіжна, 10, м. Суми, Сумська область, 40022, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області (вул. Горького, 28-б, м. Суми, Сумська область, 40004, ) суму судового збору в розмірі 31831,65 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Суддя С.М. Глазько