Справа № 806/3328/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/3328/17

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: Дурави В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землепром" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області 05.07.2017 прийнято рішення №81/06-30-12-01 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Землепром", відповідно до підпункту "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, підставами прийняття такого рішення, стало те, що за червень 2016 року, позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість подано показники, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов"язання чи податкового кредиту та неподання податкової декларації з податку на додану вартість з липня 2016 року по грудень 2016 року та з січня 2017 року по травень 2017 року (а.с.7).

Позивачем надані до суду податкові декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Землепром», за березень 2017 року, датою подання електронної декларації до автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» зазначено 28.04.2017 (а.с. 8).

Відповідно до квитанції №1 податкова декларація з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Землепром» за березень 2017 року, 28.04.2017 о 15:33:20 «Документ не прийнято» Державною фіскальною службою (а.с.11).

Податкова декларація з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Землепром» за квітень 2017 року, датою подання електронної декларації до автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» зазначено 03.05.2017 (а.с.12).

Відповідно до квитанції №1 податкова декларація з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Землепром» за квітень 2017 року, 03.05.2017 о 17:40:02 «Документ не прийнято» Державною фіскальною службою (а.с.15).

Позивач звертався до суду з позовом про оскарження дій Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, щодо наявності повноважень у відповідача на прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №81/06-30-12-01 від 05.07.2017.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 у справі №806/2106/17, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.19-21).

В межах провадження по вказаній справі судами не розглядалося оспорюване рішення відповідача по суті, про що позивач неодноразово зазначав у судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Підстави та порядок анулювання реєстрації платника податків визначено ст.184 Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014 (далі - Положення №1130).

Відповідно до п. 5.1 Положення № 1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України та пп. «г» п. 5.1 Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Одночасно, п. 5.5 зазначеного Положення №1130 встановлено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

При цьому, абз. 2 п. 5.5 Положення №1130 передбачено, що контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Таким документом, зокрема, є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідно до п. 5.2 Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Судом встановлено, що при розгляді питання про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Землепром» згідно з п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, місяці, за які позивачем подано податкові декларації, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту та неподання таких декларацій взагалі, визначалися як послідовні з червня 2016 року по травень 2017 року без врахування того, що на момент прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість 05 липня 2017 року, позивачем подавалися податкові декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року та квітень 2017 року, 28.04.2017 та 03.05.2017, відповідно, з позитивними показниками податку на додану вартість (а.с.7)

Відповідач у судовому засіданні вказував, що оскільки податкові декларації не були прийнятими з причин порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, а тому такі декларації не вважаються поданими, період їх відсутність зараховується до безперервного періоду неподання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість.

Однак суд зазначає, що відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 28.09.2017, яка набрала законної сили 01.03.2018, визнано протиправними дії Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкових декларацій ТОВ "Землепром" з податку на додану вартість від 28 квітня 2017 року за податковий період - березень 2017 року та від 10 травня 2017 року за податковий період - квітень 2017 року та зобов'язано їх прийняти.

Таким чином при прийнятті рішення від 05 липня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідачем мала бути врахована інформація з урахуванням податкового періоду за березень та квітень 2017 року.

Також суду зазначає, що норми пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України пов'язують право контролюючих органів анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість саме з фактом неподання податкової декларації, а не з фактом відмови у її прийнятті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України по справі №К800/36965/16 від 15.06.2017.

З огляду на те, що на час прийняття рішення від 05 липня 2017 року фактично відсутні встановлені обставини щодо подання (неподання) позивачем контролюючому органу декларацій з ПДВ протягом останніх 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, суд приходить висновку про неправомірність дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.