Справа № 560/3554/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3554/18
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до МВС України, в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії відповідача щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги позивачу з відмовою у виплаті.

2. Зобов'язати відповідача затвердити висновок, нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу позивачу виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ), а також пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

3. Справу розглянути за правилами загального позовного провадження за участю позивача (стаття 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач підставою позову зазначив порушення відповідачем вимог статті 23 Закону №565-ХІІ.

В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до довідки МСЕК від 23.06.2018 №0795348 йому встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, з 17.06.2016. В результаті повторного огляду відповідно до довідки МСЕК від 31.01.2018 №1085714 йому встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків. Вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, у розмірі, встановленому статтею 23 Закону №565-ХІІ та Порядком №850, оскільки йому встановлена інша причина інвалідності.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що при повторному огляді позивачу не змінені група інвалідності та відсоток втрати працездатності. Одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленому законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, в сумі 290000,00 грн виплачена позивачу відповідно до платіжного доручення від 15.12.2016 №187. Тому, позивач не має права на повторну виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ та Порядку №850.

Ухвалою від 31.10.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій справі та вирішив її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 15.11.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання представника МВС України про розгляд справи у режимі відеоконференції.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі обставини справи.

Наказом Управління МВС в Хмельницький області від 19.07.2011 №221 позивач - ОСОБА_1 звільнений в запас ЗСУ у відставку за підпунктом "а" пункту 64 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Відповідно до довідки МСЕК від 23.06.2016 №0795348 позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС, з 17.06.2016. Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 17.06.2016 №0017573 позивачу встановлений ступінь втрати працездатності в розмірі 60%.

Згідно з платіжним дорученням від 15.12.2016 №187 позивачу виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму в сумі 290000,00 грн.

В результаті повторного огляду відповідно до довідки МСЕК від 31.01.2018 позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків. Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 31.01.2018 №0024482 позивачу встановлений ступінь втрати працездатності у розмірі 60%.

24.05.2018 позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС в Хмельницькій області з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 02.07.2018 №15/2-2514 МВС України повернуло матеріали ОСОБА_1 як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Листом від 16.07.2018 №755/121/29 ліквідаційна комісія Управління МВС в Хмельницькій області повідомила позивача про те, що ступінь втрати працездатності в розмірі 60% йому вперше встановлений 17.06.2016. Одноразова грошова допомога у разі встановлення ІІ групи інвалідності позивачу виплачена відповідно до платіжного доручення від 15.12.2016 №187 в сумі 290000,00 грн. На підставі пунктів 2, 4 Порядку №850 матеріали про призначення одноразової грошової допомоги повернуті МВС України без права на виплату.

Не погодившись з відмовою щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок №850.

За змістом пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

17.06.2016 у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в розмірі, встановленому частиною 6 статті 23 Закону №565-ХІІ та підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850, у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та 60% ступеня втрати працездатності.

Одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності позивачу виплачена відповідно до платіжного доручення від 15.12.2016 №187 в сумі 290000,00 грн.

Пунктом 4 Порядку №850 визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вказана норма Порядку №850 визначає розмір одноразової грошової допомоги в залежності від часу повторного медичного огляду, в результаті якого встановлена вища група чи іншу причина інвалідності або більший відсоток втрати працездатності.

В результаті повторного огляду позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків та 60% ступень втрати працездатності.

Позивачу не змінені основні складові для визначення більшого розміру одноразової грошової допомоги, а саме: група інвалідності, день її встановлення, відсоток втрати працездатності. При цьому, позивачу встановлена інша причина інвалідності, що не може слугувати підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, з урахування раніше виплаченої суми.

Оскільки позивачу виплачена одноразова грошова допомога в розмірі, встановленому частиною 6 статті 23 Закону №565-ХІІ та підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850, у зв'язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності та 60% ступеня втрати працездатності, тому, у відповідача відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність своїх дій, в зв'язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Судові витрати з відповідача не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, Мсп601, Центральна Частина Києва, Київ, 01601 , код ЄДРПОУ - 00032684)

Головуючий суддя О.О. Михайлов