Справа № 806/2504/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2504/17

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

23 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року (рішення ухвалене суддею Черняхович І.Е. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омельянівський кар'єр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Омельянівський кар'єр" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким ТОВ "Омельянівський кар'єр" визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у частині 66000,00 грн., а також за штрафною санкцією у розмірі 33000,00 грн, всього у розмірі 99000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким ТОВ "Омельянівський кар'єр" визначено до сплати грошове зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за основним платежем у розмірі 116859,59 грн., а також за штрафною санкцією у розмірі 58429,80 грн., всього у розмірі 175289,39 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким ТОВ "Омельянівський кар'єр" визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 8792,10 грн, за штрафною санкцією у розмірі 3386,22 грн., а також пенею у розмірі 2414,36 грн всього у розмірі 14592,68 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким ТОВ "Омельянівський кар'єр" визначено до сплати грошове зобов'язання з військового збору за основним платежем у розмірі 600,75 грн., за штрафною санкцією у розмірі 231,38 грн., а також пенею у розмірі 137,47 грн., всього у розмірі 969,60 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 4325,70 грн. та адвокатські послуг у розмірі 28838,00 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 року позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення від 16.06.2017 року, винесені Головним управлінням ДФС у Житомирській області:

- № , відповідно до якого ТОВ "Омелянівський кар'єр" визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у сумі 8797,10 грн., штрафною санкцією 3386,22 грн., пені 2414,36 грн., всього на загальну суму 14592,68 грн.;

- № , згідно якого підприємству визначено до сплати грошове зобов'язання з військового збору у сумі 969,60 грн, в тому числі: за основним платежем у розмірі 600,75 грн., штрафна санкція у розмірі 231,38 грн., пеня 137,47 грн.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Крім того суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, вул. Юрка Тютюника 7, м. Житомир, ) на користь ТОВ "Омелянівський кар'єр" (11560, с. Горщик, Коростенський район, Житомирська область, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2162,85 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 14419,00 грн., а всього у сумі 16581,85 грн. шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят одна гривня вісімдесят п'ять копійок).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" задоволено, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "13" лютого 2018 скасовано в частині прийнятого рішення про відмову у задоволенні позову та розміру судових витрат, що підлягають стягненню на користь ТОВ "Омелянівський кар'єр" з Головного управління ДФС у Житомирській області.

Судом апеляційної інстанції в цій частині прийнято нову постанову, якою:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 16.06.2017 у частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у частині 66000,00 грн., а також за штрафною санкцією у розмірі 33000,00грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № про визначення грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за основним платежем у розмірі 116859,59 грн., а також за штрафною санкцією у розмірі 58429,80 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, вул. Юрка Тютюника 7, м. Житомир, ) на користь ТОВ "Омелянівський кар'єр" (11560, с. Горщик, Коростенський район, Житомирська область, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6521,67 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 28980 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Увалою від 25.06.2018 року Житомирський апеляційний адміністративний суд виправив допущену описку в постанові суду від "25" червня 2018 р. у справі № 806/2504/17., зокрема: третій абзац резолютивної частини постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 р. суд виклав у такій редакції:

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, вул. Юрка Тютюника 7, м. Житомир, ) на користь ТОВ "Омелянівський кар'єр" (11560, с. Горщик, Коростенський район, Житомирська область, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 10847,37 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 28838 грн.

25 червня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в частині задоволених позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2017 року № та №.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року поновлено Головному управлінню Державної фіскальної служби у Житомирській області строк на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду на 22 жовтня 2018 року.

Відповідно до Указів Президента України №455/2017 від 29 грудня 2017 року "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" та № 296/2018 від 28 вересня 2018 року "Про переведення суддів", частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" проведено заходи з передачі справ та матеріалів, що перебували в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст.30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Кузьменко Л.В., судді - Іваненко Т.В., Шидловський В.Б.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що суд першої інстанції скасовуючи податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 8792,10 грн., за штрафною санкцією - 3386,22 грн., пеня у розмірі 2414,36 грн., всього - 14592,68 грн.; та податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, про визначення Товариству грошового зобов'язання з військового збору за основним платежем у розмірі 600,75 грн., за штрафною санкцією у розмірі 231,38 грн., а також пені у розмірі 137,47 грн., а всього у розмірі 969,60 грн., суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, вважає, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що позивач, сплативши за власний рахунок ПДФО за результатом укладених договорів купівлі - продажу автомобілів надав фізичним особам - продавцям за вказаними договорами додаткове благо на загальну суму 4039,32 грн., з якої ПДФО не утримав.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як зазначалось вище, при проведенні перевірки ТОВ "Омелянівський кар'єр" відповідачем виявлено порушення платником пп. 164.1.1, 164.1.2 п. 164.1 ст.164, абз."е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.173.3 ст.173 ПК України у зв'язку з неутриманням ПДФО з виплаченого доходу фізичним особам у розмірі 18%. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.06.2017 № (а.с. 64, том ІІ).

Судами встановлено, що ТОВ "Омелянівський кар'єр" відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.02.2016 р. придбав у фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), вантажний бортовий автомобіль марки MERCEDES BENZ АТЕСО. Ціна придбання транспортного засобу 368 000,00 грн. Позивачем як податковим агентом перераховано фізичній особі кошти в сумі 368000,00 грн. відповідно до договору купівлі-продажу. Позивачем як податковим агентом було сплачено відповідно до норми ст.173 ПК України ПДФО в сумі 18400,00 грн. (5 % від 368 000 грн.) (том І а.с. 202-203).

Також позивачем на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.03.2016 придбано у фізичної особи ОСОБА_3 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), автобус марки MERCEDES BENZ 0817. Ціна придбання транспортного засобу склала 433000,00 грн. Позивачем як податковим агентом перераховано фізичній особі кошти в сумі 433000,00 грн. відповідно до договору купівлі-продажу та сплачено у відповідності із нормами ст.173 ПК України ПДФО в сумі 21650,00 грн. (5 % від 433 000,00 грн.) (том І а.с. 204-205).

Податковий орган стверджує, що сума сплаченого позивачем як податковим агентом ПДФО у розмірі 5%, а саме: 18400,00 грн. та 21 650,00 грн. відповідно, є додатковим благом фізичних осіб - продавців автомобілів, з яких позивач зобов'язаний утримати ПДФО ще раз у розмірі 18 % з кожної із сум, тобто 4 039,32 грн. та в сумі 4751,78 грн. відповідно.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача з урахуванням такого.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV ПКУ, п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 якого передбачено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Підпунктом 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПКУ визначено, що об'єктом оподаткування фізичної особи - резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПКУ) у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з розділом IV ПКУ (п.п. «г» п.п. 164.2.17п. 164.2 ст. 164 ПКУ).

При цьому додаткове благо - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПКУ)

(п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст. 168 ПКУ, відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 якої податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПКУ передбачено, що ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 ст. 167 ПКУ).

Крім того, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (п.п. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 ПКУ, за ставкою 1,5 відсотка (п.п. 1.4 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ).

Приписами п.173.3 ст. 173 ПК України передбачено, що у разі якщо стороною договору купівлі - продажу об'єкта рухомого майна є юридична особа, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов'язана виконати всі визначені розділом IV цього Кодексу функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до п. 173.1 або п. 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі - продажу чи в окремій заяві.

Пунктом 173.4 ст.173 ПК України встановлено, що під час проведення операцій з відчуження об'єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею, нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до органу ДПС за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку, в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу для податкового розрахунку.

Таким чином, з наведених норм слідує, що у випадку, якщо транспортний засіб продає фізична особа підприємству, то останнє є податковим агентом і зобов'язане розрахувати, утримати та сплатити податок з доходів фізичних осіб до бюджету, а також відобразити його у формі №1 ДФ із кодом ознаки доходу «105» (п.173.3 ПКУ).

Позивачем у справі перераховано фізичним особам кошти в сумі 368000 грн. (відповідно до платіжного доручення №780 від 25.02.2016 р. на картковий рахунок) та 433000 грн. (відповідно до платіжного доручення №964 від 04.03.2016 р. на картковий рахунок). При цьому позивач нарахував і сплатив за власний рахунок 18400 грн. та 21650 грн. ПДФО за ставкою 18% до бюджету.

Разом з тим, із сум 18400 грн. та 21650 грн., які розраховано як ПДФО і в складі ціни договорів перераховано продавцям, ПДФО не сплачено. Ці суми є доходом фізичних осіб і підлягають оподаткуванню як додаткове благо. Такий дохід оподатковується за ставками, визначеними у п.167.1 ст.167 ПКУ.

Відтак, відповідач правомірно донарахував позивачу ПДФО в сумі 4039,32 грн. (184000грн.*1,2196*18) та ПДФО в сумі 4751,78 грн. (21650 грн.*1,2196-18%), оскільки останній порушив приписи пп.164.1.1. п.164.1, "е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПКУ.

Крім того із зазначених сум не утримано військовий збір, чим порушено приписи п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення", п.162.1 ст.162, пп.164.1.2 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.2. п.168.1 ст.168, пп."а"п.176.2 ст.176 ПКУ.

З урахуванням обставин справи колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність винесення податкового повідомлення - рішення від 16.06.2017 №, яким визначено грошове зобов'язання з військового збору за основним платежем 600,75 грн., штрафною санкцією 231,38 грн. та пенею 137,47 грн, а всього у сумі 969,60 грн.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Щодо клопотання представника позивача від 23.11.2018 року про відшкодування за рахунок відповідача судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відмова у задоволенні позову обумовлює і відмову у задоволенні клопотання про відшкодування витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрати на правничу допомогу адвоката, складання ним відзиву на апеляційну скаргу, прибуття до суду та участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції з огляду на положення частини третьої статті 132 та частини другої статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Омельянівський кар'єр" щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.06.2017 року № про визначення грошового зобов'язання ТОВ "Омелянівський кар'єр" з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у сумі 8797,10 грн., штрафною санкцією 3386,22 грн., пені 2414,36, всього на загальну суму 14592,68 грн. та податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов'язання ТОВ "Омелянівський кар'єр" з військового збору у сумі 969,60 грн., в тому числі: за основним платежем у розмірі 600,75 грн., штрафна санкція у розмірі 231,38 грн., пеня 137,47 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Омельянівський кар'єр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2017 року № та № - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.