Справа № 803/1087/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/927/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року (суддя першої інстанції Сорока Ю.Ю., м. Луцьк, повний текст складено 03.08.2018),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області), третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1011293 від 21.03.2018, в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік в сумі 10416 грн 70 коп.

04.07.2018 позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0319 від 06.06.2018, в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік в сумі 10416 грн 60 коп.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 06.06.2018 року № 0-0319 про визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за податковий період 2018 року в розмірі 10416 гривень 60 копійок.

Із таким судовим рішенням не погодилося ГУ ДФС у Волинській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи незгоду, відповідач зазначив, що відповідно доданих АІС «Податковий блок», а саме, з відомостей Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, які надаються контролюючому органу, встановлено, що у власності позивача є легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4461 куб. см, 2016 року випуску, дата першої реєстрації - 27.05.2016, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки відповідає вимогам підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України. Згідно із інформацією, яка зазначена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200 є об'єктом оподаткування транспортним податком за строком експлуатації до 2 років. Таким чином, транспортний податок у 2018 році за вказаний автомобіль сплачується за період з січня по травень 2018 року, а сума транспортного податку за 2018 рік, яку необхідно сплатити позивачу становить 10416 грн 70 коп. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта Кушнір Ю.В. підтримала апеляційну сааргу з підстав, що у ній викладені.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги. Наполягала на законності і обгрунтованності оскаржуваного судового рішення.

Третя особа Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши письмові докази, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у власності ОСОБА_1 є легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4461 куб. см, 2016 року випуску, дата першої реєстрації - 27.05.2016. Зазначені параметри автомобіля підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

ГУ ДФС у Волинській області 21.03.2018 сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №1011293, яким визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 25000 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 29.05.2018 №7780/8/99-99-11-02-01-14 скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 за №1011293 в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік у сумі 14583 грн 30 коп., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі вказаного рішення ДФС України, 06.06.2018 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0319, яким визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 10416 грн 60 коп.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цього рішення з таких підстав.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (в редакції закону від 20.12.2016).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної, який станом на 01.01.2017 становив 3200 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (далі - Методика) встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів.

Станом на 01.01.2018 до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку віднесено автомобіль TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4,5 , дизель, рік випуску - до двох років .

Згідно із приписами пункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Отже, транспортний засіб позивача марки TOYOTA модель LAND CRUISER, 2016 року випуску не віднесений до переліку автомобілів на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, зважаючи, що з року випуску вказаного автомобіля станом на 1 січня 2018 року минуло більше двох років.

Також слід зазначити, що технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER, 2016 року випуску, з об'ємом двигуна 4461, а у переліку зазначено об'єм двигуна 4,5.

Отже вказаний автомобіль не входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року.

Доводи про закруглення об'ємів автомобілів для зручності сприйняття в Переліку визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України суд відхиляє з таких підстав.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов'язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об'єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку, нормативно не визначена.

Отже, підстав для ідентифікації зазначеного автомобіля як такий, що включений до Переліку немає.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 5 листопада 2018 року у справі №822/2687/17 .

Верховний Суд зазначив, що вирішення спору справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Згідно із розрахунком на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивача марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4461 куб. см, 2016 року випуску, тип пального дизель, встановлено, що його вартість є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1396125 грн) і становить 1256524 грн 50 коп., що підтверджується витягом від 03.04.2018, який міститься в матеріалах справи та наданий позивачем (а.с. 10).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено факт включення автомобіля позивача до об'єктів оподаткування у 2018 році.

У пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі № 803/1087/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст складено 30 листопада 2018 року.