Справа № 0740/935/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Ужгород№ 0740/935/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Павловій О.В.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області в особі Дорош Богдана Володимировича - начальника Управління Держпраці у Закарпатській області, головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряна Петровича, про визнання дій протиправними, скасування результатів перевірки та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 листопада 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 03 грудня 2018 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області в особі Дорош Богдана Володимировича - начальника Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - відповідач 1), головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряна Петровича (далі - відповідач 2), яким просить (в уточненому заявою від 19.10.2018 року предметі позову) визнати протиправними дії начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Богдана Володимировича та головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряна Петровича щодо неналежного розгляду заяви (звернення) від 29.05.2018 року та скасувати результати перевірки від 14.06.2018 року; стягнути з відповідача 2000,00 завданої моральної шкоди та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявою від 29.05.2018 року позивач звернувся до начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Богдана Володимировича щодо проведення перевірки з питань дотримання роботодавцем (управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області) законодавства про працю під час перебування з даною юридичною особою у трудових відносинах. 24.08.2018 року позивачу надійшов лист від 06.08.2018 року № 07-14/2810 з копією відповіді, де начальник Управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Богдан Володимирович повідомив про результати розгляду питань викладених у зверненні, зазначивши, що проводилося інспекційне відвідування у ФСС результати якого жодних порушень законодавства не виявили. Така ж позиція міститься і в копії витягу з акту інспекційного відвідування від 14.06.2018 року ЗК № 250/07/АВ проведеного головним державним інспектором Берник Зоряном Петровичем, копія якого надана на адвокатський запит від 27.08.2018 року. Позивач вважає, що дії посадових осіб Управління Держпраці у Закарпатській області при розгляді заяви та проведеній у зв'язку з цим перевірці є неправомірними, а результати перевірки такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 02.10.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач 1 скористався своїм правом на подання відзиву, та у відзиві (лист Управління Держпраці у Закарпатській області від 01.11.2018 року за № 07-11/4202) зазначає наступне: дії Управління Держпраці у Закарпатській області по розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 є такими, що відповідають чинному законодавству України, та в Управління Держпраці у Закарпатській області, в межах діючих нормативно-правових актів повноважень, були відсутні підстави для вжиття заходів реагування до Управління ФСС за зверненням ОСОБА_1 від 29.05.2018 року. Крім того, вказує на те, що за результатами інспекційного відвідування Управління ФСС головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник З.П. складено Акт інспекційного відвідування № ЗК 250/07/АВ від 14.06.2018 року, та згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 року № 21-237а13, акт перевірки не є рішення суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, за клопотанням однієї із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням сторін, та ухвалою суду від 02.11.2018 року клопотання ОСОБА_1 про розгляд з викликом сторін задоволено та призначено судове засідання з розгляду адміністративної справи.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, натомість, подав клопотання про відкладення розгляду справи (в задоволенні якого відмовлено) та розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, 29.05.2018 року ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв'язку заяву начальнику управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Б.В., згідно якої - після поновлення позивача на роботі (наказ від 15.03.2018 року № 60-к/1) та в подальшому перебуваючи в трудових відносинах з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, вважає, що роботодавцем було порушено його трудові права, в зв'язку з чим, просить провести перевірку, а саме: "1) Чи правильно (з дотриманням чинного законодавства) роботодавцем було виконано рішення Свалявського районного суду від 14.03.2018 року про поновлення мене на посаді, при цьому не повернувши у штатний розпис посаду заступника начальника - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових виплат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників Свалявського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, тобто не відновивши мене у тому статусі, в якому я перебував до моменту незаконного звільнення?; 2) Чи дотримано роботодавцем законодавства при встановленні мого посадового окладу без внесення змін у штатний розпис, за рахунок яких коштів виплачувалась мені заробітна плата у другій половині березня, за квітень травень? (тобто з моменту поновлення і до повторного звільнення); Чому роботодавцем невиконане рішення Свалявського районного суду від 14.03.2018 року в частині виплати місячного заробітку, що підлягав негайному виконанню. В наказі начальника управління від 15.03.2018 року, вказано, що відділу бухгалтерського обліку виплатити мені суму середньомісячного заробітку, але станом на сьогоднішній день кошти не виплачені. Крім того прошу дати оцінку на предмет законності пункту 3.1 наказу від 15.03.2018 року № 60-к/1 щодо утримання із моєї заробітної плати суми виплаченої при незаконному звільненні вихідної допомоги. Відповідно до ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: - для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; - при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; - при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). З цього можна зробити висновок про незаконність утримання з моєї заробітної плати без моєї письмової згоди виплачену мені вихідну допомогу при звільненні; 4) Чим пояснюється той факт, що розмір заробітної плати після поновлення мене на роботі набагато менший ніж до незаконного звільнення? В даному випадку прошу перевірити нарахування мені премії та надбавки та порівняти дані нарахування у відношенні до інших працівників управління Фонду; 5) Чому не змінено мій посадовий оклад з 01.01.2018 року, як це зроблено всім працівникам Фонду? У випадку якщо управління виконавчої дирекції Фонду використовувало незаконно розмір мого посадового окладу встановлений до 01.01.2018 року, то премії та надбавки які, були встановлені до 01.01.2018 року також повинні були враховуватись; 6) Чим пояснює управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області недотримання вимог п.2.3 Розділу ІІ Положення про умови оплати праці та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 року № 52 при визначенні мого посадового окладу, де зазначено, що посадові оклади заступникам головних бухгалтерів, заступникам начальників управлінь, відділень, заступникам керівників їх структурних підрозділів, посади яких не передбачені цим Положенням встановлюються на 3-7 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника, передбаченого схемою посадового окладу. Відповідно з 01.01.2018 року мій посадовий оклад не мав бути меншим ніж на 3-7 % від посадового окладу начальника Свалявського відділення; 7) Чому в квітні місяці 2018 року роботодавець в порушення вимог Колективного договору не виплатив мені аванс, а тільки в кінці місяця заробітну плату, при цьому з всіма іншими працівниками розрахунки проводились правильно? 8) Також вважаю незаконними та такими що підлягають перевірці дії роботодавця при повторному моєму звільненні. Так начальником управління було надано мені Попередження про звільнення від 27.03.2018 року № 07-11-397 (після поновлення судом мене на роботі). В даному попередженні зазначено, що мене буде звільнено з роботи 28.05.2018 року (вихідний день) у зв'язку з скороченням штату та чисельності працівників. В даному випадку має місце перевищення повноважень моїм роботодавцем, так як ніякого скорочення з 28.05.2018 року не передбачено. І взагалі неможливо скоротити штатну чисельність не ввівши поновлену судом посадову одиницю.

Надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача щодо розгляду заяви (звернення) ОСОБА_1 від 29.05.2018 року, суд констатує наступне: відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до ст. 20 цього Закону, звернен ня розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирі шити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхід ний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернен ня. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Заява ОСОБА_1 надійшла в Управління Держпраці 31.05.2018 року. Остаточна відповідь на дану заяву надана 12.07.2018 року листом Управлін ня Держпраці № 07-04/2479. Отже, загальний термін вирішення питань, поруше них у заяві ОСОБА_1, не перевищує 45 днів.

Позивач стверджує, що відповідь на його заяву до нього не надійшла, у зв'язку з чим він був змушений просити повідомити його про результати розгля ду заяви та суд констатує, що Законом України "Про звернення громадян" не вказано про необхідність надіслання відповіді скаржникам особливим способом, відтак, лист Управління Держпраці у Закарпатській області від 12.07.2018 року № 07-04/2479 був надісланий гр. ОСОБА_1 простим поштовим відправленням (що підтверджується реєстром відправлених листів за липень 2018 року під но мером 68).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що звернення позивача було розглянуто у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян".

З приводу доводів позивача щодо скасування результатів перевірки від 14.06.2018 року, суд констатує наступне: 7 червня 2018 року в.о. начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І. видано наказ № 96 "Про проведення інспекційних відвідувань", в тому числі, Управління виконавчої дирекції ФСС України в Закарпатській області, перевірка за зверненням працівника про порушення щодо нього трудового законодавства.

08.06.2018 року першим заступником начальника управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І. видано направлення на проведення інспекційного відвідування із строком дії з 11.06.2018 року по 25.06.2018 року.

13.06.2018 року інспектором праці Берник З.П., відповідно до ст. 259 КЗпП України, ч.3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п. 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 року № 295, у присутності ОСОБА_6, розпочато проведення інспекційного відвідування в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, 92 Б, код за , ОСОБА_6 - начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області згідно наказу № 782 від 15.12.2017 року, підпорядкованість Фонду соціального страхування України, кількість працівників - 121.

В ході інспекційного відвідування, інспектором праці досліджено наступні питання:

1. Колективний договір укладено на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів;

2. У колективному договорі встановлено взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин;

3. Із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники ознайомлені під розписку;

4. Систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

5. Про наступне вивільнення працівники попереджаються не пізніше ніж за 2 місяці;

6. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно;

7. Інші системи оплати встановлені колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників;

8. Умови оплати праці визначені у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір не укладено, питання оплати праці погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом;

9. Оплата праці працівників установ і організацій , що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральних, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів;

10. Фактів прийняття власником або уповноваженим ним органом чи фізичною особою в односторонньому порядку рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами не встановлено.

У ході інспекційного відвідування в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області встановлено наступне: Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018 року визнано протиправним та скасовано наказ начальника управління від 22.12.2017 року № 330-к "Про звільнення ОСОБА_1 зв'язку з відмовою від продовження роботи, із-зміною істотних умов праці". На виконання рішення суду Управлінням ФСС, наказом від 15.03.2018 року № 60 - к/1 поновлено ОСОБА_1 на ро боті на посаді заступника начальника відділення - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових виплат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників Свалявського відділення з 29.12.2017 року.

Що стосується першого питання позивача, порушеного у запиті, щодо правильного (з дотриманням чинного законодавства) виконання рішення Свалявського районного суду від 14.03.2018 року, не повернувши у штатний розпис посаду заступника начальника - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових виплат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників Свалявського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, перевіркою встановлено, що станом на 29.12.2017 року діяв штатний розпис Свалявського відділення пого джений виконавчою дирекцією та затверджений начальником управління 27.06.2017 року в структурі якого значиться посада заступника начальника відділення - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових ви плат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників. Зважаючи на вказане, посада заступника начальника відділення - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових виплат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників станом на 29.12.2017 року (на момент поновлення позивача на роботі), була у штатному роз писі Свалявського відділення, а тому твердження заявника про те, що його не відновлено в статусі, в якому він перебував до моменту незаконного звільнення не відповідають дійсності.

Щодо питання позивача стосовно встановлення посадового окладу без внесення змін у штатний розпис та за рахунок яких коштів виплачувалась заробітна плата з моменту поновлення та у другій половині березня, за квітень-травень, перевіркою встановлено, що згідно штатного розпису від 27.06.2017 року, який діяв на момент поновлення позивача на посаді, посадовий оклад заступника начальника відділення - начальника відділу надання матеріального забезпечення, страхових виплат, медико-соціальних послуг та перевірок страхувальників Сва лявського відділення становив 5890,00 грн. Відповідно, такий посадовий оклад і був встановлений ОСОБА_1 з моменту поновлення на роботі. Відносно виплат ОСОБА_1 з часу його поновлення по дату його звільнення встановлено, що згідно пункту 3 наказу від 15.03.2018 року № 60-к/1 "Про поновлення на роботі ОСОБА_1" йому нараховано середню заробітну плату за один місяць (січень 2018 року). Нарахована сума середньої заробітної плати складає 19401,06 грн., однак, згідно пункту 3.1. даного наказу, було утримано 12343,80 грн., на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018 року, яким було скасовано наказ управління від 22.12.2017 року № 330-к в цілому, у якому п.2 була передбачена виплата згаданої вище допомоги. Отже, всього за березень 2018 року позивачу було нараховано - 7057,26 грн. (з враху вання утриманої вихідної допомоги). 30.03.2018 року здійснено розрахунок з виплати заробітної плати за березень 2018 року з усіма працівниками, в т.ч., ОСОБА_1, що підтверджується платіж ним доручення та довідкою про виплати ОСОБА_1 у 2018 році. За квітень 2018 року нараховано та виплачено заробітну плату у розмірі 10728,21 грн., в т.ч., премія за квітень - 25% у сумі 1472,50 грн. та за 12 днів березня - 3365,71 грн. Згідно наказу № 190-кз від 24.05.2018 року "Про встановлення надбавки за вислу гу років ОСОБА_1" встановлено надбавку у розмірі 20% до посадового окладу з 15.03.2018 року, внаслідок чого, у травні поточного року, здійснено перерахунок над бавки за попередні місяці. Всього нараховано у травні 2018 року 22243,51 грн., в т.ч., за посадовим окладом: 12 днів - 3365,71 грн; надбавка за вислугу років - 20% - 674,14 грн.; премія за травень - 25% - 1009,71 грн.; донарахування за попередні місяці - 2145,64 грн. (надбавка за вислугу років - березень, квітень 2018 року - 1851,14 грн. та премія за квітень 2018 року -294,50 грн.); компенсація відпустки - 3695,78 грн.; лікарняні - 4432,10 грн.; вихідна допомога - 6921,43 грн. Всі виплати нараховані ОСОБА_1 здійснені з єдиного фонду оплати праці працівників управління та його відділень, затвердженого кошторисом видатків на 2018 рік.

Дослідивши питання преміювання ОСОБА_1, перевіркою встановлено, що згідно наказу за квітень 2018 року про преміювання працівників управління та його відділень, ОСОБА_1 встановлено премію 25% від посадового окладу, так як і всім працівникам Свалявського відділення, згідно з пропозиціями нача льника відділення. Згідно наказу за травень 2018 року про преміювання працівників управління та його відділень ОСОБА_1 встановлено 25% від посадового окладу, згідно з пропозиціями начальника відділення.

Щодо дотримання вимог п.2.3 Положення про умови оплати та стимулюван ня праці працівників Фонду соціального страхування України. Згідно штатного розпису введеного в дію з 01.01.2018 року, посад заступни ків начальників відділень управління Фонду соціального страхування України в Закарпатський області не передбачено, тому і вимога п. 2.3 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страху вання України, затвердженого постановою правління Фонду від 10.10.2017 року № 52, щодо встановлення окладу на 3-7% нижче посадового окладу відповідного керівника не могла бути застосована до посади ОСОБА_1, якого поновили за рішенням суду, на посаді, яка виведена зі штату.

Відносно питання про виплату авансу у квітні 2018 року, перевіркою встановлено, що при виплаті заробітної плати за першу поло вину квітня 2018 року, ОСОБА_1 її не було виплачено, так як станом на 13.04.2018 року підстави для виплати не було, оскільки наказ про встанов лення посадового окладу був виданий 20.04.2018 року.

Що стосується питання про повторне звільнення ОСОБА_1, перевіркою встановлено, що позивача за два місяці до звільнення (27.03.2018 року) попереджено про його наступне вивільнення з дати - 28 травня 2018 року. Зако нодавство про працю не забороняє звільняти працівника у вихідні чи неробочі дні, але в зв'язку з тим, що двомісячний термін з дня попередження ОСОБА_1 28.05.2018 року припав на неробочий день, управління в цей день не працювало, а тому звільнивши ОСОБА_1 28.05.2018 року управління не могло б видати йому у день звільнення трудову книжку, чим саме порушило б Інструкцію про порядок ведення трудових книжок, а тому у відповідності до ст.241-1 КЗпП України (згі дно якої, якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неро бочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день) ОСОБА_1 було звільнено на наступний день за неробочим, тобто, 29.05.2018 року.

Згідно ст. 49-2 КЗпПУ, 25.04.2018 року позивачу було запропоновано три ві льні посади, від призначення на жодну з яких він відмовився. Про зві льнення 29.05.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено 25.05.2018 року, про що свідчить підпис та дата ознайомлення з на казом. Згідно наказу від 24.05.2018 року № 190-кз "Про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників" ОСОБА_1 звільнений та роз рахований (в т.ч. вихідна допомога). Загальна сума виплати -15044,00 грн. та 1783,92 грн. допомога по тимчасовій непрацездатності з фонду соціального страхування, яка перерахована на особистий банківський картковий рахунок ОСОБА_1, що відкритий в ПАТ "Приватбанк". 29.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління із заявою про те, щоб його трудову книжку надіслати йому поштою за адресою м. Свалява, вул. Молодіжна, 24. Цього ж дня трудова книжка була надіслана заявнику по штою, рекомендованим листом з описом вкладених документів та повідомлен ням про вручення.

Так, за результатами інспекційного відвідування Управління виконавчої дирекції ФСС України в Закарпатській області, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряном Петровичем складено Акт інспекційного відвідування № ЗК 250/07/АВ від 14.06.2018 ро ку.

Позивач не погоджується із результатами перевірки, вважає їх такими, що порушують його права та просить їх скасувати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення №96) передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 пункту 6 Положення №96).

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (Пункт 7 Положення № 96).

З огляду на викладене, Управління Держпраці у Закарпатській області - це територіальний орган Державної служби України з питань праці, вповноважений, серед іншого на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі - Порядок 295).

Пунктом 2 Порядку 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад). Пунктом 3 Порядку 295 встановлено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Згідно ч. 1 п.5 Порядку 295, інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю. Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі (п.8 Порядку 295). Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (п.9 Порядку 295). За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку 295).

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при виявленні порушення уповноваженим органом повинен виноситься припис чи інший документ, який підлягає виконанню у встановлені строки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами, зокрема, актом інспекційного відвідування № ЗК 250/07/АВ від 14.06.2018 ро ку, інспектором управління Держпраці у Закарпатській області вчинені вичерпні дії під час проведення інспекційного відвідування, та в межах ви значених нормативно-правовими актами повноважень, при цьому, перевіркою встановлено відсутність підстав для вжиття заходів реагування до Управління виконавчої дирекції ФСС України в Закарпатській області за зверненням ОСОБА_1 від 29.05.2018 року, в зв'язку з відсутністю порушень трудового законодавства з боку відповідача.

Суд зазначає, що під час розгляду справи вищевказане позивачем не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність дій з розгляду звернення позивача, проведення за даним фактом інспекційного відвідування та підтверджено відсутність порушення трудового законодавства Управлінням виконавчої дирекції ФСС України в Закарпатській області відносно ОСОБА_1, відтак, вимоги позову про скасування результатів перевірки не відповідають вимогам законодавства та встановленими в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди у сумі 2000 грн., суд констатує наступне: положеннями ст. 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи те, що судом встановлена правомірність дій відповідача в частині належного розгляду звернення позивача, проведення інспекційного відвідування та встановлено відсутність порушення трудового законодавства відносно ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ст. 77 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на відповідача. Відповідачем 1 доведено правомірність дій відповідачів (начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Богдана Володимировича та головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряна Петровича) щодо розгляду заяви (звернення) позивача ОСОБА_1 від 29.05.2018 року, позовні вимоги про визнання таких протиправними - є необґрунтованими, суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, що підтверджується дослідженими належними та допустимими доказами, та в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, так як наслідок - слід відмовити в задоволенні похідної вимоги про скасування результатів перевірки та в стягнення моральної шкоди (в зв'язку з відсутністю порушення прав позивача, що є необхідною передумовою відшкодування завданої моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав), в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно ст. 139 КАС України та в зв'язку з відсутністю понесених судових витрат відповідача, судові витрати не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 52, 77, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Закарпатській області в особі Дорош Богдана Володимировича - начальника Управління Держпраці у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, код 39795035), головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берник Зоряна Петровича (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, код 39795035) про визнання дій протиправними, скасування результатів перевірки та стягнення моральної шкоди - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті