Справа № 360/3571/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3571/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач, УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради), в якій позивач просить:

- визнати дії УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради щодо відмови позивачу починаючи з 26.10.2015 виплати щомісячної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» - неправомірними;

- зобов'язати УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради поновити позивачу виплати адресної допомоги, призначеної відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошової допомоги та здійснити виплати необґрунтовано припиненої грошової допомоги з 26.10.2015 по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку у відповідача. 26.10.2015 позивач працевлаштувався та надав відповідну довідку. 17.11.2017 звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради з заявою про продовження виплати адресної грошової допомоги на сім'ю, до заяви також додав довідку з місця роботи. Однак, відповідач призначив адресну допомогу лише на дружину та доньку. У відповіді УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 01.11.2018 № 10678/04 зазначено що позивач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги через не працевлаштування у зазначений період, перебуваючи на обліку в УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, а тому змушений звернутись до суду.

27.11.2018 від відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 35518/2018), в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

31.10.2014 позивача було взято на облік внутрішньо переміщених осіб в УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради та видано відповідну довідку № 919000719.

Позивач отримував у складі сім'ї свого батька, ОСОБА_2, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як працездатна непрацююча особа відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 (далі Порядок), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати (протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється), наступним чином:

з 31.10.2014 по 30.12.2014 у розмірі 442 грн на місяць;

з 31.12.2014 по 27.02.2015 у розмірі 221грн на місяць.

Згідно п. 3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Через те, що позивач не працевлаштувався в період призначення допомоги, не було підстав для перерахування допомоги як працездатній працюючій особі.

30.04.2015 позивач звернувся за подовження щомісячної адресної допомоги у складі сім'ї ОСОБА_2 Згідно п. 3 Порядку, позивача не було включено до розрахунку допомоги.

17.11.2015 позивач особисто звернувся із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, додавши до заяви довідку про працевлаштування з 26.10.2015.

Заяву було розглянуто, але, беручи до уваги викладений вище п. 3 Порядку, в подовженні щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін було відмовлено.

Заяви від 18.05.2016, 18.11.2016, 02.06.2017, 07.12.2017 та 07.06.2018 були розглянуті, але у подовженні щомісячної адресної допомоги було відмовлено з огляду на п. 3 Порядку.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає дії управління щодо припинення виплати адресної допомоги ОСОБА_1 правомірними.

З посиланням на норми Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.01.2014 № 1706-VІІ, постанови КМУ № 505 "Про затвердження Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви (арк. спр. 20-21).

Ухвалою суду від 09.11.2018 провадження у справі відкрито, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позивачу, вирішено питання про поновлення строку звернення до суду вирішити під час судового розгляду (акр. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 05.12.2018 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу такий строк.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4436- (арк. спр.6, 6 зв.).

31.10.2014 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та виплату щомісячної адресної допомоги (арк. спр. 24).

Позивача взято на облік, та видано довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 31.10.2014 № 719 (арк. спр. 29).

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, позивач зазначив у складі сім'ї свого батька та адресна допомога йому виплачувалась наступним чином: з 31.10.2014 по 30.12.2014 у розмірі 442 грн в місяць; з 31.12.2014 по 27.02.2015 у розмірі 221грн в місяць.

30.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги, зазначивши у складі сім'ї ОСОБА_2 Проте позивача не було включено до розрахунку допомоги згідно п. 3 Порядку № 505, що визнається відповідачем у відзиві.

Відповідно до довідки від 05.11.2018 № 1716 з 26.10.2015 позивач проходить військову службу на офіцерських посадах в структурному підрозділі (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (арк. спр. 12)

17.11.2015 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 16.11.2015 № 884 та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (арк. спр. 27-28).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 08.04.2016 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 17.11.2015 по 16.05.2016, загальна сума допомоги на сім'ю склала 2210,00 грн, позивача не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 46).

18.05.2016 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 18.05.2015 № 1372 та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (арк. спр. 47).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 22.06.2016 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 18.05.2016 по 17.11.2016, загальна сума допомоги на сім'ю склала 2210,00 грн, позивача не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 53).

18.11.2016 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 01.11.2015 № 1418, копію трудової книжки ОСОБА_3, та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 (арк. спр. 54).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 19.01.2016 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 18.11.2016 по 17.05.2017, загальна сума допомоги на сім'ю склала 1326,00 грн (з 18.11.2016 по 30.12.2018 - 1326,00 грн, з 31.12.2016 по 27.02.2017 - 1105,00 грн, з 28.02.2017 по 17.05.2017 - 884 грн), позивача не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 63).

02.06.2016 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 06.06.2017 № 353, та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 (арк. спр. 64).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 21.06.2017 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 02.06.2017 по 01.12.2017, загальна сума допомоги на сім'ю склала 884 грн, позивача та дружину позивача ОСОБА_3 не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 73).

07.12.2017 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 07.12.2017 № 1946, та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 (арк. спр. 74).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 19.12.2017 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 07.12.2017 по 06.06.2018, загальна сума допомоги на сім'ю склала 884 грн, позивача та дружину позивача ОСОБА_3 не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 81).

07.06.2018 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької МР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, надавши довідку про працевлаштування від 22.05.2018 № 35, та заначивши у складі сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 (арк. спр. 82).

Рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької МР від 19.12.2017 призначено виплату допомоги переміщеним особам на проживання на період з 07.06.2018 по 06.12.2018, загальна сума допомоги на сім'ю склала 1000 грн, позивача та дружину позивача ОСОБА_3 не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ № 212 від 31.03.2015 (арк. спр. 86).

19.10.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив перерахувати та виплатити адресну грошову допомогу з жовтня 2015 року по теперішній час (арк. спр. 87).

Листом від 01.11.2018 № 10678/04 відповідач повідомив позивачу, що у продовжені виплати адресної допомоги відмовлено з огляду на п. 3 Порядку призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (арк. спр. 90).

Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами абзацу першого частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення (абзац перший частини першої статті 1 Закону № 1706-VII).

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частиною першою та другою статті 4 Закону № 1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо) (частина друга статті 5 Закону № 1706-VII).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає Порядок № 505.

Так, пунктом 2 Порядку № 505 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї. (абзац другий пункту 3 Порядку № 505).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім'ї, письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім'ї в установі уповноваженого банку (абзац тринадцятий пункту 5 Порядку № 505).

До заяви, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, визначених в абзаці сьомому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім'ї (абзац чотирнадцятий пункту 5 Порядку № 505).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Абзацом другим пункту 8 Порядку № 505 визначено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сім'ї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї, зокрема, для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім'ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім'ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

З вищенаведених норм Порядку № 505 слідує, що щомісячна адресна допомога призначається внутрішньо переміщеним особам на сім'ю для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою уповноваженого представника сім'ї з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, та може бути продовжена за заявою уповноваженого представника сім'ї на наступний шестимісячний строк.

Пунктом 6 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім'ї:

який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;

який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;

який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Також, аналізуючи вище вказані норми Порядку № 505, суд дійшов висновку, що цим Порядком визначений вичерпний перелік підстав, з яких щомісячна адресна допомога не призначається або її виплата припиняється.

Так, позивач працевлаштувався з 26.10.2015 та працює по теперішній час, що підтверджено довідкою з місця роботи від 05.11.2018 № 1746.

Щодо посилань відповідача на те, що у відповідності до пункту 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність, суд зазначає таке.

У разі припинення виплати особі грошової допомоги на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, така допомога їй не призначається лише на наступний строк. При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони на призначення такої допомоги особі в подальшому.

З системного аналіз пункту 12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена, але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Порядок не містить заборони чи інших обмежень на право отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово -комунальних послуг за умови її отримання раніше.

Порядок не містить правових обмежень для повторного, через певний проміжок часу, звернення за допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 333/3750/17 (2-а/333/199/17), у постанові від 29.08.2018 у справі № 415/1691/17.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно доя ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що позивач не втратив статусу внутрішньо переміщеної особи, звернувся до відповідача не за поновленням раніше призначеної, а за призначенням адресної допомоги, та зважаючи на вищенаведені висновки, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та обрати спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання УПтаСЗН Сєвєродонецької МР призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за його заявами від 17.11.2015 (на період з 17.11.2015 по 16.05.2016), від 18.05.2016 (на період з 18.05.2016 по 17.11.2016), від 18.11.2016 (на період з 18.05.2016 по 17.11.2016), від 02.06.2017 (на період з 02.06.2017 по 01.12.2017), від 07.12.2017 (на період з 07.12.2017 по 06.06.2018), та від 07.06.2018 на період з 07.06.2018 по 06.12.2018.

Позовна вимога щодо призначення та виплати адресної допомоги з дати працевлаштування - 26.10.2015 є необгрунтованою, оскільки виплата адресної допомоги призначається на підставі відповідної заяви, і в даному випадку йдеться не про поновлення раніше призначеної допомоги, а про призначення її через проміжок часу.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 17.11.2015, 18.05.2016, 18.11.2016, 02.06.2017, 07.12.2017 та 07.06.2018.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 15Б) призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за його заявами від 17.11.2015 - на період з 17.11.2015 по 16.05.2016, від 18.05.2016 - на період з 18.05.2016 по 17.11.2016, від 18.11.2016 - на період з 18.05.2016 по 17.11.2016, від 02.06.2017 - на період з 02.06.2017 по 01.12.2017, від 07.12.2017 - на період з 07.12.2017 по 06.06.2018 та від 07.06.2018 - на період з 07.06.2018 по 06.12.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська