Справа № 209/3296/18
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/3296/18
Провадження № 2-а/209/79/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Герасимчук І.О,

розглянувши в м. Кам'янське Дніпропетровської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамента патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамента патрульної поліції, в якому просить: визнати незаконними дії інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови НК № 407261 від 20 серпня 2018 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ст. 132-1 КУпАП;

скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначив, що 20 серпня 2018 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014, державний знак НОМЕР_2. На автомобільній дорозі М-03 сполученням «Київ - Харків - Довжанський» транспортний засіб було зупинено інспектором роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Верезомським O.M. та відносно нього винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 407261. Згідно вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки здійснював перевезення великогабаритного вантажу з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме: вантаж шириною 3,90 м та без супроводження. За вчинення вказаного правопорушення на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

В процесі складання постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення, тому він був вимушений отримувати постанову з метою її оскарження встановленому Законом порядку. 30 серпня 2018 року він подав до начальника управління патрульної поліції в Полтавській області заяву про скасування постанову у справі про адміністративне правопорушення. 17 вересня 2018 року поштою він отримав відповідь, із якої йому стало відомо, що, враховуючи пояснення працівника поліції, відеозапис з нагрудної камери, відсутні підстави для скасування постанови, і тому його заява залишена без задоволення, а постанова без змін.

Він вважає постанову незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, а в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні вказаного правопорушення, і тому постанова підлягає скасуванню.

Він дійсно 20 серпня 2018 року здійснював перевезення вантажу: комбайна марки «John Deere», модель С680, ширина якого становить 3,49 м (вантаж/Т32), згідно наданого дозволу № 12 НГ від 31 липня 2018 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 08 серпня 2018 року по 21 вересня 2018 року, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної № 08092018/02 від 08 вересня 2018 року та копією витягу характеристики вантажів. Відповідно до цього дозволу він має право на перевезення вантажу, параметри якого не повинні перевищувати: ширина - до 3,75 м, довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальна вага - до 40,00 тон, навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 тон, і вантаж має виступати за задній габарит транспортного засобу не більше ніж на 1,5 метра.

Посилаючись на статті 3, 7, частину 4 статті 8, статті 11, 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», пункт 44 Постанови Кабінету Міністрів України № 374 від 04 червня 2015 року «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», Наказ №1747 від 13 жовтня 2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», вважає, що для проведення вимірювань необхідно застосовувати лише прилади, які проходили повірку кожні 1,5 роки.

Проте працівник поліції, всупереч чинному законодавству, провів вимірювання транспортного засобу звичайною рулеткою, без відповідних документів.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні пересувні пункти. Отже, якщо працівник поліції здійснює вимірювання, то він повинний застосувати вище вказані правила Проведення габаритно-вагового вимірювання.

Однак, під час складання оскаржуваної постанови, працівник поліції здійснював вимірювання транспортного засобу неналежним приладом, сумнівного походження, без відповідних дозволів та не в спеціальних пунктах, тому розмір вантажу є неналежно зафіксованим, оскільки в постанові навіть не зазначено яким приладом здійснювалось вимірювання. Тому він вважає, що належні та допустимі докази порушення ним чинного законодавства відсутні.

Крім того, посилаючись на п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18 січня 2011 року, вважає, що не було потреби у супроводі автомобіля прикриття, оскільки вантаж, що ним перевозився не перевищував ширину 3,5 м.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, які відповідачем у протоколі не зазначені. З урахуванням викладеного, вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області - Лобача А.В. надійшов відзив на позов, де зазначено, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, тому він повністю заперечує проти його задоволення з наступних підстав.

Позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 20.08.2018 року на автодорозі М03 Київ - Харків - Довжанський водій керував автомобілем MAN 26.440, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом ВЕСТТ 930014, державний номерний знак НОМЕР_4, перевозив великогабаритний вантаж з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, ширина вантажу якого була 3,90 метрів, чим порушив п 22.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Згідно п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 тон (для контейнеровозів - понад 44 тон), на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 тон), навантаження на одиночну вісь -11 тон (для автобусів, тролейбусів - 11,5 тон), здвоєні осі - 16 тон, строєні - 22 тон (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 тон, здвоєні осі - 18 тон, строєні - 24 тон) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Посилаючись на ст. 33 Закону України, постанову КМУ № 30 від 18.01.2001 року «Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», пп. «г» п.2.1. Правил дорожнього руху України, вказує на те, що поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стосовно посилань позивача на те, що не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані, то рулетка не є засобом вимірювальної техніки, який проходить метрологічну повірку та атестацію.

Поліцейський фактично здійснював перевірку дозволу на рух, але виявивши невідповідності у фактичних параметрах вантажу з тими, що зазначені у дозволі, керуючись ст. 222, ст. 132-1 КУпАП притягнув порушника до відповідальності.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці особі було роз'яснено, в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення. Жодних клопотань чи заяв від позивача не надходило.

Що стосується визнання дій інспектора Верезомського О.М незаконними, то не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер. Крім того, дії зі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством.

Виконати ухвалу суду від 16.10.2018 року по справі № 209/3296/18 щодо направлення оригіналу оскаржуваної постанови чи належним чином завіреної копію неможливо, оскільки оригінал вищезгаданої постанови знаходиться у Дніпровському ВДВС м. Дніпродзержинська.

Позивач у судове засідання не з'явися, у своїй позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, у відзиві на позов просив розглянути справу за його відсутності

Виходячи з наведеного та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 серпня 2018 року інспектором роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Верезомським O.M. була винесена постанова серії НК № 407261 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1, 20.08.2018 року на автодорозі М03 Київ - Харків - Довжанський керував автомобілем MAN 26.440, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом ВЕСТТ 930014, державний номерний знак НОМЕР_4, здійснюючи перевезення великогабаритного вантажу з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме: вантаж шириною 3,90 м та без супроводження, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. За вчинення вказаного правопорушення на позивача було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Згідно дозволу № 2 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який виданий Відділом з організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України на строк з 08 серпня 2018 року по 21 вересня 2018 року, вантажному автомобілю МАN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1, причіп ВЕСТТ 930014, державний номерний знак НОМЕР_5, дозволено перевозити вантаж: технологічний транспорт, довжиною 22 м., шириною 3,75 м., висотою 4,49 м., загальною вагою 40 т., з навантаженням на найбільш навантажену вісь 11 т., вантаж виступає за задній габарит ТЗ 1,50 м. (а.с. 9).

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно пункту 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18 січня 2011 року, супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метра або його довжина 24 метри.

Тобто, у разі перевищення ширини вантажу - 3,5 метра або довжини - 24 метра, є обов'язковим супровід автомобілем прикриття.

В матеріалах справи відсутні докази про перевищення транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 нормативних габаритних або вагових параметрів, оскільки протокол про адміністративне правопорушення інспектороп поліції не складався та не підписувався водієм і свідками, не сладалися також довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів.

В самій постанові в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року також немає посилань на докази вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Оскільки відсутні докази на підтвердження того, що вантаж, який перевозився транспортним засобом під керуванням позивача, перевищував транспорту ширину 3,5 м., то у позивача не було потреби застосовувати супровід автомобіля прикриття.

Судом було переглянуто наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що вимірювання ширини вантажу транспортного засобу проводилося інспектором поліції на проїзній частині дороги у темну пору доби. За допомогою перегляду цього відеозапису неможливо встановити дійсний розмір транспортної ширини вантажу, що перевозився позивачем, бо на запису не видно, яким чином інспектор проводить вимірювання, не видно позначки рулетки, про яку під час вимірювання говорить інспектор.

Отже доводи, викладені у позовній заяві, не спростовуються наданим відповідачем відзивом на позов та долученим до нього відеозаписом.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Що стосується позовних вимог про визнання дій інспектора поліції Верезомського О.М незаконними, то вони не підлягають задоволенню, оскільки контроль за дорожним рухом, реагування на порушення водіяпи ПДР і скаладання постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху входить до службових обов'язків інспекторів патрульної поліції. Крім того

і виконанням учасниками дорожнього руху ПДР не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер. Крім того, дії зі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством. Крім того, частиною 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними.

.

Керуючись статтями 242 - 246, 250, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамента патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 407261 від 20 серпня 2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП від 20 серпня 2018 року.

В іншій частини позову відмовити.

Повне судове рішення буде складено до 03 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.