Справа № 0540/5586/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 р. Справа№0540/5586/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Голуба М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов'язання надати органу казначейства висновок щодо суми надміру сплачених грошових зобов'язань за платежем штрафні санкції у розмірі 34000 грн. на підставі заяви від 12.04.2018 року, від 31.05.2018 та від 02.07.2018

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаючись на рішення Донецького апеляційним адміністративного суду № 805/4781/17-а від 28 березня 2016 року, яким було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 20.10.2017 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1 грн., та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 34000 грн. Дана сума штрафних санкцій була сплачена позивачем 24.10.2017 року. 12.04.2018 року звернулась до ДПІ у м. Краматорську з заявою про повернення коштів надміру зарахованих до бюджету, а саме 34000 грн. У відповіді на заяву від 05.05.2018 року було зазначено, що позивач має борг перед бюджетом в сумі 92,54 грн.. Після сплати цього боргу згідно з квитанцією від 30.05.2018 року позивач знову звернувся 31.05.2018 року до податкового органу, на що отримала відповідь, що має борг перед бюджетом в розмірі 0,43 грн. Дана сума була сплачена позивачем 18.06.2018 року, після чого 19.06.2018 року звернулась втретє з заявою про повернення надміру зарахованих до бюджету. У відповіді податковий орган від 02.07.2018 року повідомив, що ГУ ДФС України в Донецькій області не надано погодження тому, що готується подання касаційної скарги на рішення суду. Вважає, що відповідачами порушуються її права, тому просить суд задовольнити її позовні вимоги.

Відповідачі позовні вимоги не визнали. В матеріалах справи знаходиться відзив відповідача 1, в якому останній зазначає, що платник податку має право надіслати заяву про повернення посилкових або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі через електронний кабінет. ДПІ у м.Краматорську не має відповідних повноважень щодо надання органу казначейства висновків щодо повернення суми надмірно сплачених грошових коштів. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позивних вимог. Відповідач 2 відзив суду не надав.

Ухвалою від 16 липня 2018 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання на 15 серпня 2018 року.

15 серпня 2018 року було відкладено розгляд справи до 06 вересня 2018 року.

Ухвалою від 06 вересня 2018 року було прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 04 жовтня 2018 року.

Ухвалою від 04 жовтня 2018 року за клопотанням позивача було залучено другого відповідача по справі - ГУ ДФС України в Донецькій області та відкладено розгляд справи до 25.10.2018 року.

Ухвалою від 25 жовтня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 листопада 2018 року.

23 листопада 2018 року представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачів у судовому засідання просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач відповідно до квитанції № 0..1 від 24.10.2017 року сплатив суму штрафних санкцій в розмірі 44000 грн.

Разом з цим, Рішенням Донецького апеляційного адміністративного суду № 805/4781/17-а від 28 березня 2016 року було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 20.10.2017 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1 грн., а також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 34000 грн.

У зв'язку з чим на особовому рахунку позивача виникла переплата в розмірі 34 000 грн. та 12.04.2018 року вона звернулась до ДПІ у м. Краматорську з заявою про повернення коштів надміру зарахованих до бюджету.

ДПІ у м.Краматорську у відповіді на заяву від 05.05.2018 року зазначила, про неможливість повернення зазначених коштів, оскільки позивач має борг перед бюджетом в сумі 92,54 грн.

Після сплати цього боргу згідно з квитанцією № 0.0.1 від 30.05.2018 року позивач 31.05.2018 року звернуся до податкового органу з аналогічною заявою про повернення надмірно сплачених коштів до бюджету, на що отримала відповідь, що має борг перед бюджетом в розмірі 0,43 грн.

Дана сума була сплачена позивачем 18.06.2018 року, що підтверджується квитанцією № 0.08.1.

19.06.2018 року звернулась втретє з заявою про повернення надміру зарахованих до бюджету.

У відповіді ДПІ у м.Краматорську за № 810/10/05-15-07-013 від 02.07.2018 року повідомив, що ГУ ДФС України в Донецькій області не надано погодження тому, що готується подання касаційної скарги на вищезазначене рішення суду.

Отже, позивач неодноразово звертався до податкового органу з проханням повернути суму надміру сплачених до бюджету коштів.

Однак, відповідач відмовляв позивачеві в поверненні та не надавав відповідний висновок до органів Державної казначейської служби.

Зазначені вище обставини визнаються сторонами, тобто не є спірними.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань передбаченні статтею 43 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Так, пунктом 43.1 статті 43 ПК України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми права, переплата сум грошових зобов'язань платника податку в особовому рахунку означає помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язань такого платника.

Згідно до пункту 43.2 статті 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

За вимогами пунктів 43.3 та 43.4 зазначеної вище статті обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

За приписами пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з приписами п. 102.5. ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Тобто ПКУ встановлює строк позовної давності в 1095 днів.

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання (переплата) - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Тобто переплатою вважається сума надміру сплачених коштів до відповідного бюджету (залежно від податку).

Окрім цього, відповідно до пп. 17.1.10. п. 17.1. ст. 17 ПК України у платника податку виникає право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставина щодо наявності у позивача переплати до бюджету в розмірі 34 000 грн. визнається відповідачами, тобто не є спірною.

Зі змісту ч.1 ст.9 розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністью.

Зобов'язати Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області надати органу казначейства висновок щодо суми надміру сплачених грошових зобов'язань за платежем штрафні санкції у розмірі 34 000 грн. на підставі заяв ОСОБА_3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області (; 87526, Донецька область м. Маріуполь, вул.130 Таганрогської дивізії, буд. 114) на користь ОСОБА_3 (РНОКФОПП НОМЕР_3; 84320, АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 листопада 2018 року.

Повний текст рішення складено 03.12.2018 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.