Справа № 757/16786/16-а
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області на постанову Печерського районного суду м.Києва від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Фастівської міської ради Київської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом до Фастівської міської ради Київської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» та рішення №20/50-V-VIІ від 16 грудня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №14-LXV-VI від 23 квітня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 27 лютого 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» та рішення Фастівської міської ради №20/50-V-VII від 16 грудня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 23 квітня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні позову, скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження по даній справі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ставка земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку встановлена у відповідності до вимог податкового законодавства, а саме не більше 12% від нормативно грошової оцінки за земельні ділянки, крім того, на момент прийняття оскаржуваних рішень, позивач не був зареєстрований як державне підприємство.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що ПАТ «Українська залізниця» є державним підприємством яке утворилось внаслідок реорганізації шляхом злиття державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» яке також перебувало у державній власності, а тому встановлення ставки податку за землі залізничного транспорту та зв'язку не може перевищувати 3% від нормативно грошової оцінки за земельні ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2015 року відповідачем прийнято рішення №7-LXIV-VI «Про встановлення плати за землю» (а.с.12 т.1), яким встановлено плату за землю згідно додатку, зокрема, відповідно до п.4 додатку ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для всіх категорій земельних ділянок, які підлягають оподаткуванню, в тому числі, за землі залізничного транспорту та зв'язку (постійне користування) - становить 4% від їх нормативної грошової оцінки (рядок 9 п.4 Додатку до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року).

Пунктом 1.1 рішення відповідача №20/50-V-VIІ від 16 грудня 2015 року (а.с.18 т.1) «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №14-LXV-VI від 23 квітня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» в таблицю ставок земельного податку в п.4 внесено зміни в рядок №5, №7 та №8, виклавши в наступній редакції, зокрема, 8. Землі транспорту та зв'язку - 4%.

ПАТ «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Козятинської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» звернулось до голови Фастівської міської ради листом від 23 грудня 2015 року №167/ДНКМ (а.с.10 т.1) про надання інформації про прийняті рішення щодо встановлення на 2016 рік ставок податку при нарахуванні плати за землю для земель залізничного транспорту в межах Фастівської міської ради.

За наслідком повторного аналогічного звернення від 06 січня 2016 року №176ДНКМ Фастівський міський голова листом №06-31/97 від 12 січня 2016 року (а.с.11 т.1) повідомив, що рішенням сесії Фастівської міської ради №20/50-V-VII від 16 грудня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №14-LXV-VI від 23 квітня 2015 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Фастівської міської ради №7-LXIV-VI від 27 січня 2015 року «Про встановлення плати за землю» встановлено ставку земельного податку для земель транспорту в розмірі 4%.

Вважаючи протиправними вказані рішення відповідача в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки ПАТ «Українська залізниця», частка державної власності в якій становить 100%, є державним підприємством, отже, ставка податку для ПАТ «Українська залізниця» не повинна перевищувати 3% від її нормативної грошової оцінки.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.269.1 ст.269 платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

З 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків.

У відповідності до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Таким чином, нормами податкового законодавства наділено відповідача повноваженнями встановлювати місцеві податки та збори, в тому числі плату за землю у розмірі не вище 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено та у випадку, коли такі земельні ділянки перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання така ставка не може перевищувати 12%, за виключенням суб'єктів господарювання державної та комунальної форми власності.

З наявних в матеріалах справи витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.20-126 т.1) що постійним користувачем земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд залізниці є ДТГО «Південно-Західна залізниця» та її відокремлені підрозділи.

Отже, відповідні земельні ділянки, що належать до земель залізничного транспорту і зв'язку, а саме для експлуатації та обслуговування будівель та споруд залізниці перебували у постійному користуванні Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» підприємства залізничного транспорту загального користування - залізниці та державні підприємства, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Статтею 2 наведеного Закону передбачено особливості утворенні Товариства, зокрема, ч.ч.3, 5 визначено, що Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» (а.с.127 т.1) вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, в тому числі ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Згідно з п.2 Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №735 (а.с.129 т.1), АТ «Українська залізниця» утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 жовтня 2016 року за №22282287 (а.с.172 т.1) органом управління ПАТ «Українська залізниця» є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансову реструктуризацію» державне підприємство - підприємство, що діє на основі державної власності, або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності становить 50 і більше відсотків.

Таким чином, враховуючи, що ПАТ «Українська залізниця», як і реорганізоване ДТГО «Південно-Західна залізниця», є суб'єктом господарювання державної форми власності, до нього, як до постійного користувача земель залізничного транспорту та зв'язку, не може бути застосовано ставку земельного податку вищу ніж 3% від нормативно грошової оцінки на земельні ділянки.

Те, що організаційно-правова форма ДГТО «Південно-Західна залізниця» визначена як «інші об'єднання» не спростовує того факту, що таке об'єднання є саме Державним територіально-галузевим об'єднанням та відповідно до положень Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» належить до суб'єктів господарювання державної форми власності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить висновку, що встановлюючи земельний податок на землі залізничного транспорту та зв'язку, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання державної форми власності, на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідач діяв поза межами власних повноважень, встановлених п.274.1 ст.274 ПК України, а тому відповідні рішення в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту та зв'язку в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі порушують права позивача, як платника земельного податку та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м.Києва від 27 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 03 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма