Справа № 1440/2251/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р. № 1440/2251/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Морська, 84, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область, 57453
про:стягнення податкового боргу в сумі 47 600 грн,

Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі Управління або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 або відповідач) податкового боргу сумі 47 600 грн.

В обґрунтування позову Управління вказало, що відповідач, в порушення норм Податкового кодексу України, не сплатила в установлені строки суму податкового боргу (фінансові санкції).

Ухвалою від 24.09.2018 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, без виклику сторін. Копія ухвали, яку суд направив на адресу, що вказана у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ар. с. 10-11) повернулася до суду без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (ар. с. 44-47). Частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відповідачу було запропоновано надати суду відзив протягом пятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали. Відповідач відзив не подала.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Посадовими особами Управління було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства, яке регламентує порядок обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За результатами перевірок відповідача було складено два акта від 27.06.2017: № 114/14-29-40-12/НОМЕР_1, яким встановлено факт реалізації алкогольних напоїв (пива) без наявності діючої ліцензії на такий вид діяльності, та акт № 115/14-29-40-12/НОМЕР_1, факт реалізації алкогольного напою у невизначеному для цього місці.

Відповідно до статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі Закон № 481), до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів: у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій 200 відсотків від вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Згідно з пунктом 11 статті 15-3 Закону № 481, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема у невизначених для цього місцях торгівлі. За вказане порушення передбачено відповідальність у вигляді застосування фінансових санкцій у розмірі 6 800 грн., на підставі статті 17 Закону № 481.

За результатами перевірки позивачем 01.08.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій № 000131 на суму 23 800 грн. і № 000130 на суму 23 800 грн. (ар. с. 22, 35).

Зазначені рішення направлялися на адресу відповідача, але були повернуті без вручення з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (ар. с. 36).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень від 01.08.2017 № 000131 і № 000130.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого податкового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу № 8033-17 від 25.10.2017 на суму 47 600 грн. (ар. с. 38), яка була повернута без вручення адресату (ар. с. 39). Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Станом на час розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг в сумі 47 600 грн.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків фізичної особи.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення податкового боргу станом на час розгляду справи не надав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Морська, 84, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область, 57453, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Морська, 84, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область, 57453, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в сумі 47 600 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна