Справа № 810/2175/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року № 810/2175/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю: представника позивача - Котова С.О., представника відповідача - Дробовича Є.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України з вимогами:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у зменшенні 02.11.2017 року суми, на яку ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний ) має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 4 272 139,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний ) має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 4 272 319.00 грн. з 02.11.2017 та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у відмові в реєстрації податкових накладних ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний ) №№ 313 від 26.10.2017; 314 від 26.10.2017; 315 від 06.11.2017; 316 від 06.11.2017; 317 від 26.10.2017; 318 від 27.10.2017; 319 від 30.10.2017; 320 від 22.12.2017; 321 від 22.11.2017; 322 від 31.10.2017; 323 від 31.10.2017; 324 від 13.11.2017; 325 від 07.11.2017; 326 від 08.11.2017; 327 від 07.11.2017; 328 від 08.11.2017; 329 від 08.11.2017; 330 від 09.11.2017; 331 від 10.11.2017; 332 від 10.11.2017; 333 від 10.11.2017; 334 від 10.11.2017; 335 від 10.11.2017; 336 від 15.11.2017; 337 від 20.11.2017; 340 від 01.12.2017; 341 від 29.11.2017; 342 від 05.12.2017; 343 від 06.12.2017; 344 від 11.12.2017; 345 від 11.12.2017; 346 від 11.12.2017; 347 від 11.12.2017; 348 від 11.12.2017; 349 від 11.12.2017; 350 від 11.12.2017; 351 від 11.12.2017; 352 від 13.12.2017; 353 від 13.12.2017; 354 від 12.12.2017; 355 від 12.12.2017; 356 від 13.12.2017; 357 від 29.12.2017; 358 від 31.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкових накладних ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний код ЄДРІІОУ 37756690) №№ 313 від 26.10.2017; 314 від 26.10.2017; 315 від 06.11.2017; 316 від 06.11.2017; 317 від 26.10.2017; 318 від 27.10.2017; 319 від 30.10.2017; 320 від 22.12.2017; 321 від 22.11.2017; 322 від 31.10.2017; 323 від 31.10.2017; 324 від 13.11.2017; 325 від 07.11.2017; 326 від 08.11.2017; 327 від 07.11.2017; 328 від 08.11.2017; 329 від 08.11.2017; 330 від 09.11.2017; 331 від 10.11.2017; 332 від 10.11.2017; 333 від 10.11.2017; 334 від 10.11.2017; 335 від 10.11.2017; 336 від 15.11.2017; 337 від 20.11.2017; 340 від 01.12.2017; 341 від 29.11.2017; 342 від 05.12.2017; 343 від 06.12.2017; 344 від 11.12.2017; 345 від 11.12.2017; 346 від 11.12.2017; 347 від 11.12.2017; 348 від 11.12.2017; 349 від 11.12.2017; 350 від 11.12.2017; 351 від 11.12.2017; 352 від 13.12.2017; 353 від 13.12.2017; 354 від 12.12.2017; 355 від 12.12.2017; 356 від 13.12.2017; 357 від 29.12.2017; 358 від 31.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх першого фактичною подання для проведення реєстрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

25.05.2018 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у зменшенні 02.11.2017 року суми, на яку ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний ) має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 4 272 139,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у відмові в реєстрації податкових накладних ТОВ «ОСІС» (ідентифікаційний ) №№ 313 від 26.10.2017; 314 від 26.10.2017; 315 від 06.11.2017; 316 від 06.11.2017; 317 від 26.10.2017; 318 від 27.10.2017; 319 від 30.10.2017; 320 від 22.12.2017; 321 від 22.11.2017; 322 від 31.10.2017; 323 від 31.10.2017; 324 від 13.11.2017; 325 від 07.11.2017; 326 від 08.11.2017; 327 від 07.11.2017; 328 від 08.11.2017; 329 від 08.11.2017; 330 від 09.11.2017; 331 від 10.11.2017; 332 від 10.11.2017; 333 від 10.11.2017; 334 від 10.11.2017; 335 від 10.11.2017; 336 від 15.11.2017; 337 від 20.11.2017; 340 від 01.12.2017; 341 від 29.11.2017; 342 від 05.12.2017; 343 від 06.12.2017; 344 від 11.12.2017; 345 від 11.12.2017; 346 від 11.12.2017; 347 від 11.12.2017; 348 від 11.12.2017; 349 від 11.12.2017; 350 від 11.12.2017; 351 від 11.12.2017; 352 від 13.12.2017; 353 від 13.12.2017; 354 від 12.12.2017; 355 від 12.12.2017; 356 від 13.12.2017; 357 від 29.12.2017; 358 від 31.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування від Державної фіскальної служби України доказів, а саме:

- відповідь на Скаргу ТОВ "ОСІС" щодо неправомірного зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ від 27.09.2017 № 27/09-17-3 (вх. № ДФС України від 27.09.2017 № 38409/6);

- відповідь на Скаргу ТОВ "ОСІС" щодо неправомірного зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ від 03.11.2017 № 03/11-17 (вх. № ДФС України від 03.11.2017 № 52332/6).

19.10.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача та заява про уточнення та збільшення позовних вимог від 16.10.2018, а саме:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, щодо зменшення 02.11.2017 року суми податку, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ/податковий номер 37756690, індивідуальний податковий номер 36) має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 4 272 139,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо внесення до даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ/податковий номер 37756690, індивідуальний податковий номер 36): «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 4 272 319 (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять) гривень 00 коп.; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/01.2017»; дата та час реєстрації 02.11.2017 15:03:29».

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ/податковий номер 37756690, індивідуальний податковий номер 36): «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 4 272 319 (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять) гривень 00 коп.; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/01.2017»; дата та час реєстрації 02.11.2017 15:03:29».

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у відмові реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ/податковий номер 37756690, індивідуальний податковий номер 36): №№ 313 від 26.10.2017; 314 від 26.10.2017; 315 від 06.11.2017; 316 від 06.11.2017; 317 від 26.10.2017; 318 від 27.10.2017; 319 від 30.10.2017; 320 від 22.12.2017; 321 від 22.11.2017; 322 від 31.10.2017; 323 від 31.10.2017; 324 від 13.11.2017; 325 від 07.11.2017; 326 від 08.11.2017; 327 від 07.11.2017; 328 від 08.11.2017; 329 від 08.11.2017; 330 від 09.11.2017; 331 від 10.11.2017; 332 від 10.11.2017; 333 від 10.11.2017; 334 від 10.11.2017; 335 від 10.11.2017; 336 від 15.11.2017; 337 від 20.11.2017; 340 від 01.12.2017; 341 від 29.11.2017; 342 від 05.12.2017; 343 від 06.12.2017; 344 від 11.12.2017; 345 від 11.12.2017; 346 від 11.12.2017; 347 від 11.12.2017; 348 від 11.12.2017; 349 від 11.12.2017; 350 від 11.12.2017; 351 від 11.12.2017; 352 від 13.12.2017; 353 від 13.12.2017; 354 від 12.12.2017; 355 від 12.12.2017; 356 від 13.12.2017; 357 від 29.12.2017; 358 від 31.12.2017; 2 від 13.02.2018; 3 від 13.02.2018; 4 від 13.02.2018; 5 від 15.02.2018; 6 від 15.02.2018; 7 від 15.02.2018; 8 від 16.02.2018; 9 від 20.02.2018; 10 від 20.02.2018; 11 від 21.02.2018; 12 від 21.02.2018; 13 від 22.02.2018; 14 від 22.02.2018; 15 від 01.03.2018; 16 від 13.03.2018; 17 від 13.03.2018; 18 від 13.03.2018; 19 від 13.03.2018; 20 від 14.03.2018; 21 від 15.03.2018; 23 від 15.03.2018; 24 від 22.03.2018; 25 від 27.03.2018; 26 від 28.03.2018; 27 від 27.03.2018; 28 від 27.03.2018; 29 від 03.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 25.10.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018 о 10:00 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, як адміністратором системи електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ) було протиправно здійснено операцію «override/01.2017», яка призвела до зменшення 02.11.2017 суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні (ПН) та/або розрахунки коригування (РК) до ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), у розмірі 4 272 139,00 грн, і як наслідок унеможливило реєстрацію позивачем ПН в ЄРПН.

Позивач зазначає, що:

- відповідач шляхом повернення 202 533,00 грн. згідно пункту 1 витягу СЕА 02.11.2017 визнав протиправність операції «override/01.2017» згідно пункту 2 витягу СЕА 23.09.2017, що передувала спірній операції «override/01.2017» згідно пункту 2 витягу СЕА 02.11.2017 ;

- відповідач не повідомив позивача, ані у визначені п.56.8. ст.56, ані абз. 1 п.56.9. ст.56 ПК

України строки про своє рішення за наслідками розгляду скарги 03.11.2017, що згідно приписів абз. 2 та 3 п.56.9. ст.56 ПК України є підтвердженням про повне її задоволення на користь позивача починаючи з 24.11.2017.

- відповідачем згідно приписів п. 56.4. ст. 56 ПК України та ч.2 ст.77 КАС України не було належним і допустимим чином доведено та обґрунтовано правомірність дій, щодо: внесення до даних СЕА ПДВ інформації про суму перевищення позивачем податкових зобов'язань у розмірі 4 272 319,00 грн., згідно реєстраційного номеру документу «override/01.2017»; зменшення 02.11.2017 в СЕА ПДВ суму, на яку позивач має право зареєструвати ПН та/або РК до ПН в ЄРПН, у розмірі 4 272 139,00 грн.; відмови в прийнятті та реєстрації ПН позивача в ЄРПН; порушення позивачем норм податкового законодавства, які передували та перебували у прямому причинно-наслідковому зв'язку із зазначеною операцією «override/01.2017».

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив від 04.07.2018 в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з тих підстав, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавав додаткові пояснення. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засідання проти позову заперечував з мотивів викладених у відзиві. Просив у задоволені позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» зареєстровано як юридична особа 12.07.2011 (ідентифікаційний код 37756690) за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, будинок 1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.02.2018.

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 07.10.2011, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200004618 від 07.10.2011, видане ДПІ у Києво - Святошинському районі.

Позивачем було подано та зареєстровано податкові декларації з податку на додану вартість за звітні (податкові періоди): 2016 рік 11 місяць від 18.12.2016, 2016 рік 12 місяць від 16.01.2017, 2017 рік 01 місяць від 17.02.2017.

Пунктом 2 витягу в розрізі операцій з СЕА ПДВ №259581 за 23.09.2017 на запит від 25.09.2017 №259581 (витяг СЕА 23.09.2017) підтверджується дата та час операції за номером документу «override/01.2017» від 23.09.2017 04:18:41, за якою сума по операції: 202 533,00, сума ліміту * (? Накл): -175 992,74, сума перевищення податкових зобов'язань (? Перевищ) 202 533,00.

Прохальною частиною скарги щодо неправомірного зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних (ПН) в системі електронного адміністрування (СЕА) ПДВ від 27.09.2017 № 27/09-17-3 (скарга 27.09.2017) (вх. № ДФС України від 27.09.2017 №38409/6) позивач просив: - скасувати операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку» на суму 202 533,00 (двісті дві тисячі п'ятсот тридцять три гривні 00 копійок) і збільшити суму ліміту для реєстрації податкових накладних в СЕА ПДВ для ТОВ «ОСІС» в розмірі 202 533,00 грн. (двісті дві тисячі п'ятсот тридцять три гривні 00 копійок); - повідомити ТОВ «ОСІС» про причини зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних (ПН) в системі електронного адміністрування (СЕА) ПДВ 23.09.2017 року о 04:18:41.

Пунктом 1 витягу в розрізі операцій з СЕА ПДВ №0310030 за 02.11.2017 на запит від 03.11.2017 №0310030 (витяг СЕА 02.11.2017) підтверджується дата та час операції з номером документу «override/01.2017» від 02.11.2017 15:03:29, за якою сума по операції: - 202533,00, сума ліміту * (?? Накл): 204 526,17, сума перевищення податкових зобов'язань (? Перевищ) - відсутня.

Пунктом 2 (витягу СЕА 02.11.2017) підтверджується дата та час операції з номером документу «override/01.2017» від 02.11.2017 15:03:29, за якою сума по операції: - 4272319,00, сума ліміту * (? Накл): - 4 067 792,83, сума перевищення податкових зобов'язань (? Перевищ) 4272319,00.

Прохальною частиною скарги щодо неправомірного зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних (ПН) в системі електронного адміністрування (СЕА) ПДВ від 03.11.2017 № 03/11-17 (скарга 03.11.2017) (вх. № ДФС України від 03.11.2017 №52332/6) позивач просив: - скасувати операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку» на суму 4272319,00 грн (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять гривень 00 копійок) і збільшити суму ліміту для реєстрації податкових накладних в СЕА ПДВ для ТОВ «ОСІС» в розмірі 4272319,00 грн (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять гривень 00 копійок); - повідомити ТОВ «ОСІС» про причини зменшення суми ліміту для реєстрації податкових накладних (ПН) в системі електронного адміністрування (СЕА) ПДВ 02.11.2017 року о 15:03:29.

Спільною підставою для відмови у прийнятті та реєстрації ПН у Квитанціях №1 до них зазначено, про те, що документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця.

У зв'язку з тим, що позивач вважає дію, щодо операції «override/01.2017» від 02.11.2017, якою було зменшено суму ліміту для реєстрації податкових накладних на 4272319,00 грн., шляхом зазначення цієї суми, як перевищення податкових зобов'язань (? Перевищ) - протиправною, що як наслідок перебуває у прямому причино-наслідковому зв'язку із неможливістю прийняти та зареєструвати відповідачем ПН позивача, останнім і було подано даний позов до суду.

Надаючи правову оцінку виниклим між сторонами правовідносин та оскаржуваним діям відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 4.1. статті 41 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017 року) встановлено, що Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1 - 48.2 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається ст. 49 ПК України.

За правилами п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 49.4 ст. 49 ПК України встановлено, що платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За правила підпункту 75.1.1 пункту 75.1 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків..

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797 VIII (далі - Закон №1797 VIII) підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України було доповнено абзацом другим наступного змісту «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1797 VIII зазначено, що 1. Цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року, крім:.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017) встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних..

Відповідно до абзацу 16 пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017) виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг..

Відповідно до п.203.1 ст. 203 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII, які почали діяти з 01.01.2017 року) податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.76.3 ст.76 ПК України (в редакції Закону №1797 VIII, який діє з 01.01.2017) камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 18.12.2016, 19.01.2017 та 17.02.2017 позивачем було подано та зареєстровано в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкові декларації з ПДВ за звітні періоди листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, які відповідають строку подання згідно приписів п. 203.1. ст.203 ПК України, разом з цим, факти своєчасності подання зазначеної звітності, ПН та/або РК до ПН в ЄРПН та їх відповідність податковому законодавству не заперечуються відповідачем, шляхом подання доказів проведення Головним управлінням ДФС у Київській області у визначені п.200.10. ст.200 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797 VIII) та п.76.3. ст.76 ПК України (в редакції Закону №1797 VIII) строки камеральної чи документальної перевірки позивача.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 розділу V ПК України і пунктами 33,34 і 341 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Підпунктом 14.1.242. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: 14.1.242. технічний адміністратор електронного кабінету (далі - технічний адміністратор) - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Згідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №596 «Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (Постанова КМУ №596) визначено, що 3. Державній фіскальній службі та Державній казначейській службі забезпечити здійснення заходів, необхідних для запровадження з 1 січня 2015 р. системи електронного адміністрування податку на додану вартість, зокрема відкриття до 25 грудня 2014 р. Державною казначейською службою у зазначеній системі рахунків платникам податку на додану вартість, що зареєстровані платниками такого податку згідно із поданим до 15 грудня 2014 р. Державною фіскальною службою реєстром таких платників.

Згідно з п. 200-1.1. ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.200-1.2. ст. 200-1 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (Порядок № 569). Даний порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно із наведеними у п.2 Порядку визначеннями "електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Згідно із п. 3 Порядку № 569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

Відповідно до п. 5 Порядку № 569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V ПК України та пунктом 9 Порядку № 569.

Згідно з п. 200-1.3. ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексута зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника; УНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно п. 9 Порядку №569 платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, Де УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:

сумами податкових зобов'язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 1 липня 2015 р., та їх подальшого коригування згідно із статтею 192 Кодексу, задекларованими платником у податкових деклараціях з податку (поданих контролюючому органу починаючи з податкової звітності за липень 2015 р. для платників податку, що застосовують місячний звітний період, за III квартал 2015 р. - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;

сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), здійсненими після 1 липня 2015 р., та розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року.

Листом Державної фіскальної служби України від 10 липня 2015 року №1402/99-99-19-03-01-18 було роз'яснено, що показник УПеревищ формується наростаючим підсумком як різниця між сумами ПДВ:

У (рядок 9.1 декларацій з ПДВ + графи 6 рядка 9.1 уточнюючих розрахунків (+/-) до таких декларацій з ПДВ);

та У (графа 13 розділу III складених платником та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних + графи 10 - 11 рядка "Сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту" (+/-) зареєстрованих в ЄРПН розрахунків коригування до таких податкових накладних).

У свою чергу, п. 11 Порядку № 569, згідно якого показники реєстраційної формули обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком (а не по періодах):

з 1 липня 2015 р. - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 р.;

з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року.

19.09.2017 ДФС України в Листі №1365/99-99-15-03-01-18 виклала доповнення до Заявки на доопрацювання програмного забезпечення щодо функціонування системи електронного адміністрування ПДВ в частині обрахунки суми податку на додану вартість, на яку платник має зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням змін, внесених до Кодексу законами України від 24.12.2015 р. №909-VІІ та від 21.12.2016 р. №1797-VІІІ (далі доповнення).

Згідно з текстом доповнення, починаючи з моменту його реалізації, але не раніше 01.07.2017 р. формування показника УПеревищ здійснюється для кожного платника ПДВ підсумовуванням позитивної різниці між значеннями показників Упз та УЄРПН за кожний звітний період, починаючи з періоду липень 2015 року / III квартал 2015 року, де:

- Упз (сума податкових зобов'язань, зазначених платником у податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них) за звітний період;

- УЄРПН сума податку, що міститься в складених платником податкових накладних та розрахунках коригування до податкової накладної на зменшення суми компенсації чи збільшення суми компенсації, зареєстрованих в ЄРПН за звітний період.

Відповідно до п.п.9,11 Порядку №569 показник УПеревищ 01.07.2015 обліковується в розрізі платників податку наростаючим підсумком, де УПеревищ визначається як загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником накладних зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:

- сумами податкових зобов'язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 01.07.2015 р., та їх подальшого коригування згідно з ст.192 ПК України задекларованим платником у податкових деклараціях з податку (починаючи з податкової звітності за липень 2015 року/ІІІ квартал 2015 року) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;

- сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені та такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визнано митну територію України), здійсненими після 01.07.2015 р. та зареєстрованими в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 01.07.2015 р.

Відповідно до роз'яснень ДПІ у листі №2095/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 03.10.2017, якщо платником податку була зареєстрована помилково складена податкова накладна, то така податкова накладне не належить до відображення у звітності з ПДВ (декларації ПДВ). Розрахунок коригування, який може бути вписаний до такої податкової накладної, належить до реєстрації, але до звітності з ПДВ також не включається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від'ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: "…Мирне володіння [майном] означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні [статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976))".

Згідно з положеннями податкового законодавства суд враховує, що СЕА ПДВ організована на централізованому рівні Держаної фіскальної служби України, яка є її адміністратором, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на Державну фіскальну службу України покладається обов'язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму непогашеного від'ємного значення податку на додану вартість.

Судом було надано оцінку пункту 2 витягу СЕА 23.09.2017, щодо списання 23.09.2017 о 04:18:41 суми ліміту * (? Накл) в розмірі 202 533,00 грн. та пункту 1 витягу СЕА 02.11.2017, щодо повернення 02.11.2017 о 15:03:29 суми ліміту * (? Накл) в розмірі 202 533,00 грн., що обґрунтовувалось позивачем, як визнання відповідачем протиправності своїх дій за номером документа «override/01.2017» від 23.09.2017, так і підтвердження того, що СЕА ПДВ не працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до ст.200-1 ПК України та Порядку №569, і допускає ручне втручання в її роботу, тому враховуючи відсутність обґрунтованих пояснень та належних доказів з боку відповідача, можна зробити висновок, що протиправне списання позивачу реєстраційного ліміту у розмірі 4272319,00 грн., пов'язано перш за все з недосконалістю нормативної бази, яка регулює відносини в сфері електронного адміністрування ПДВ.

Суд погоджується з твердженнями позивача щодо протиправності дій внесення до даних СЕА ПДВ інформації про суму перевищення податкових зобов'язань у розмірі 4 272 319,00 грн. згідно реєстраційного номеру документу «override/01.2017» та зменшення 02.11.2017 в СЕА ПДВ суми, на яку позивач має право зареєструвати ПН та/або РК до ПН в ЄРПН, у розмірі 4 272 139,00 грн., то суд враховує, що оскільки відповідачем не надано будь-якого спростування даним обставинам та фактам, тому у ДФС відсутні будь-які підстави для внесення до СЕА ПДВ інформації про операцію за номером документу «override/01.2017» від 02.11.2017 та списання реєстраційного ліміту у розмірі 4 272 319,00 грн., а так як дані дії порушують норми діючого податкового законодавства та призводять до позбавлення власності, тому вони є протиправними.

Кім того, згідно підпункту 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 ПК України контролюючі органи зобов'язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

З наведеного вбачається, що відповідач, як адміністратор системи електронного адміністрування ПДВ, допустив відображення в зазначеній системі некоректної інформації, що призвело до безпідставного зменшення у позивача показника сума ліміту * (? Накл): 02.11.2017 на суму 4 272 319,00 грн., що завдає негативного впливу на господарську діяльність позивача, оскільки через наявну суму перевищення податкових зобов'язань (? Перевищ) у розмірі 4 272 319,00 грн. вказане призводить до неможливості реєстрації ПН.

Також слід зазначити, що про факт неправомірного списання реєстраційного ліміту у розмірі 4 272 319,00 грн. позивачем 03.11.2017 було подано до відповідача скаргу, відповідь на яку досі не надано.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів регламентований статтею 56 ПК України.

Згідно пункту 56.1. статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку..

Відповідно до пункту 56.2. статті 56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно абзацу 1 пункту 56.3. статті 56 ПК України, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абзацу 1 пунктом 56.4. статті 56 ПК України, під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.».

Згідно пункту 56.8. статті 56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 56.9. статті 56 ПК України, Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Згідно абзацу 2 пункту 56.9. статті 56 ПК України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Відповідно до абзацу 3 пункту 56.9. статті 56 ПК України, скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Пунктом 56.13. статті 56 ПК України, днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Отже, положення статті 56 ПК України визначають обов'язок контролюючого органу прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду скарги та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги.

Судом встановлено, що позивач вчасно, у визначені абз.1 п. 56.3. ст.56 ПК України строки, звернувся до відповідача зі скаргою 03.11.2017, однак, відповідач не повідомив позивача, ані у визначені п.56.8. ст.56, ані абз. 1 п.56.9. ст.56 ПК України строки про своє рішення, тому суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідно до приписів абз. 2 та 3 п.56.9. ст.56 ПК України вказане є підтвердженням про повне задоволення скарги 03.11.2017 на користь позивача починаючи з двадцять першого дня, тобто з 24.11.2017. Додатково, відповідачем не тільки не було спростовано зазначених доводів та тверджень позивача шляхом належного виконання вимог Ухвали про витребування доказів від 31.07.2018, але й представником відповідача у судовому засіданні 16.08.2018 визнано неможливість надати відповідь на скаргу 03.11.2017.

Так, згідно з п. 56.4. ст. 56 ПК України, визначено, що під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене суд робить висновок, що позивач виконав всі умови, додержання яких вимагається для реалізації права на збільшення в СЕА реєстраційної суми відповідно до ПК України. Однак, позивач позбавлений права використати від'ємне значення з ПДВ шляхом реєстрації ПН та/або РК до ПН в ЄРПН без здійснення поповнення електронного рахунку позивача з поточного банківського рахунку та/або може бути зобов'язаний нести додаткові та необґрунтовані витрати по сплаті податку.

Таким чином, відповідач безпідставно та протиправно зменшив 02.11.2017 в СЕА ПДВ суму ліміту * (? Накл) в розмірі 4 272 319,00 грн., за наслідками операції «override/01.2017» від 02.11.2017.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що обставини справи, які, відповідно до законодавства, повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд робить висновок, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо подання звіту про виконання судового рішення відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов'язання подання звіту суб'єкта владних повноважень - це право суду, а не обов'язок. При вирішенні даної справи суд не вбачає за доцільне покладати на відповідача обов'язок подання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути сплачений судовий збір у розмірі 7048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити;

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, щодо зменшення 02.11.2017 суми податку, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний ) має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 4 272 139,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

3. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо внесення до даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний ): «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 4272319 (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять) гривень 00 коп.; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/01.2017»; дата та час реєстрації 02.11.2017 15:03:29».

4. Зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний ): «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 4 272 319 (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі триста дев'ятнадцять) гривень 00 коп.; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/01.2017»; дата та час реєстрації 02.11.2017 15:03:29».

5. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають у відмові реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний ): №№ 313 від 26.10.2017; 314 від 26.10.2017; 315 від 06.11.2017; 316 від 06.11.2017; 317 від 26.10.2017; 318 від 27.10.2017; 319 від 30.10.2017; 320 від 22.12.2017; 321 від 22.11.2017; 322 від 31.10.2017; 323 від 31.10.2017; 324 від 13.11.2017; 325 від 07.11.2017; 326 від 08.11.2017; 327 від 07.11.2017; 328 від 08.11.2017; 329 від 08.11.2017; 330 від 09.11.2017; 331 від 10.11.2017; 332 від 10.11.2017; 333 від 10.11.2017; 334 від 10.11.2017; 335 від 10.11.2017; 336 від 15.11.2017; 337 від 20.11.2017; 340 від 01.12.2017; 341 від 29.11.2017; 342 від 05.12.2017; 343 від 06.12.2017; 344 від 11.12.2017; 345 від 11.12.2017; 346 від 11.12.2017; 347 від 11.12.2017; 348 від 11.12.2017; 349 від 11.12.2017; 350 від 11.12.2017; 351 від 11.12.2017; 352 від 13.12.2017; 353 від 13.12.2017; 354 від 12.12.2017; 355 від 12.12.2017; 356 від 13.12.2017; 357 від29.12.2017; 358 від 31.12.2017; 2 від 13.02.2018; 3 від 13.02.2018; 4 від 13.02.2018; 5 від 15.02.2018; 6 від 15.02.2018; 7 від 15.02.2018; 8 від 16.02.2018; 9 від 20.02.2018; 10 від 20.02.2018; 11 від 21.02.2018; 12 від 21.02.2018; 13 від 22.02.2018; 14 від 22.02.2018; 15 від 01.03.2018; 16 від 13.03.2018; 17 від 13.03.2018; 18 від 13.03.2018; 19 від 13.03.2018; 20 від 14.03.2018; 21 від 15.03.2018; 23 від 15.03.2018; 24 від 22.03.2018; 25 від 27.03.2018; 26 від 28.03.2018; 27 від 27.03.2018; 28 від 27.03.2018; 29 від 03.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІС» (ідентифікаційний ) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний , м. Київ, пл. Львівська, 8).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 03 грудня 2018 р.