Справа № 822/2096/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2096/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

27 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сторчака В. Ю.,

позивач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року (суддя Лабань Г.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання протиправною відмову командування Державної прикордонної служби України Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького щодо прийняття рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження громадянином України ОСОБА_2 військової служби в Державній прикордонній службі України, укладеного 07.07.2016 року між Державною прикордонною службою України в особі начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України генерал-майором Єгоровим Володимиром Сергійовичем; зобов'язання командування Державної прикордонної служби України Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького достроково припинити (розірвати) контракт укладений 07.07.2016 року між Державною прикордонною службою України в особі начальника Західного регіонального управління ( І категорії) Державної прикордонної служби України генерал-майором Єгоровим Володимиром Сергійовичем.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши позивача та представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Майор ОСОБА_2 з 31.08.2017 року проходить військову службу (навчання) на посаді слухача курсу очного навчання факультету підготовки керівних кадрів Національної академії та є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. Контракт укладено строком на 5 років, а саме з 07.07.2016 року по 06.07.2021 року. Сім'я складається з дружини ОСОБА_7 та малолітньої дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наказом Міністерства закордонних справ України від 16.05.2018року № 855-ос, з 04.06.2018 дружину ОСОБА_7 призначено на посаду спеціаліста (адміністративні питання та діловодство) Посольства України в Латвійській Республіці та направлено її у довготермінове відрядження до Латвійської Республіки.

Відповідно до довідки від 18.05.2018 року № 201/36-919-1703 виданої Міністерством закордонних справ України зазначено, що згідно із Законом України "Про дипломатичну службу" довготермінове відрядження адміністративно-технічних працівників триває близько трьох років. Також у довідці зазначено, що для виїзду за місцем відрядження ОСОБА_7 також готуються документи членів родини - чоловіка ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_9.

10.05.2018 та 22.05.2018 року від позивача на адресу командування Національної академії надійшли два рапорти про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України та звільнення його з військової служби за сімейними обставинами. Як підставу для звільнення зазначив пункт "д" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та постанову Кабінету Міністрів України №413 від 12.06.2013 року, а зокрема, "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу". До рапортів були долучені довідки Міністерства закордонних справ України №201/36-919-15/1 від 04.05.2018 року, №201/36-919-1703 від 18.05.2018 року та витяг з наказу Міністерства закордонних справ України №855-ос від 16.05.2018 року із яких вбачається, що дружина позивача, ОСОБА_7, призначена на посаду спеціаліста (адміністративні питання та діловодство) Посольства України в Латвійській Республіці на час довготермінового відрядження та направляється 04.06.2018 року до міста Рига. У зв'язку з чим, позивач просив його звільните військової служби за сімейними обставинами.

11.05.2018 року та 05.06.2018 року з позивачем було проведено бесіди з роз'яснення питання звільнення за сімейними обставинами в особливий період та відмовлено у задоволенні його звернень. 11.06.2018 року на адресу позивача було направлено письмову відповідь з обґрунтуванням підстав для відмови у звільненні його з військової служби за даною сімейною обставиною. Зазначене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Зокрема, судом взято до уваги, що у чинній редакції Закону, припинення (розірвання) контрактів та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) регулюється частиною 5 вказаної статті, де пунктом "г" визначено виключний перелік сімейних обставин та інших поважних причин для звільнення. В даному переліку також відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

Даючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України "Про оборону України", Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законом України "Про військовий обов'язок та військову службу". Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"). Тобто, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, враховуючи, що станом на сьогоднішній день в Україні діє особливий період, дострокове розірвання (припинення) контрактів про проходження військової служби та звільнення військовослужбовців здійснюється на підставі окремих положень Закону України "Про військовий обов'язок і військову служб".

Встановлено, що на момент звернення ОСОБА_2 із відповідними рапортами до командування Національної академії діяли норми частини 8 (звільнення з військової служби під час дії особливого періоду) статті 26 Закону, де пунктом "г" було наведено виключний перелік сімейних обставин на підставі яких військовослужбовець може бути звільнений з військової служби. В даному переліку відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

23.06.2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо удосконалення окремих питань проходження громадянами військової служби)", згідно з яким, зокрема, було змінено структуру статті 26 (звільнення з військової служби) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

В чинній редакції Закону, припинення (розірвання) контрактів та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) регулюється частиною 5 вказаної статті, де пунктом "г" визначено виключний перелік сімейних обставин та інших поважних причин для звільнення. В даному переліку також відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується в висновками Хмельницького окружного адміністративного суду щодо відсутності у відповідача підстав для прийняття рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження громадянином України ОСОБА_2 військової служби в Державній прикордонній службі України, і відповідно підстав для задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03.12.18.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.