Справа № 320/5323/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року справа № 320/5323/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. № 0-1013 у розмірі 25 000 грн 00 коп.,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. № 0-1013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідачем прийнято з порушенням норм податкового законодавства, оскільки транспортний податок не нараховується у випадку, коли ринкова вартість транспортного засобу є меншою, ніж визначена в 2018 році згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, станом на час виникнення спірних відносин).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, винесено з урахуванням норм чинного законодавства. Зазначив, що транспортний засіб, який належить позивачу на праві власності, є об'єктом оподаткування у 2018 р. (а.с. 23-25).

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 1).

Ухвалою названого суду від 29 листопада 2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представники сторін подали до суду письмові заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин у судовому засіданні 29 листопада 2018 р. суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріал справи, встановив таке.

Позивач є власником транспортного засобу - автомобіля марки FordEdgeTitanium, реєстраційний номер АІ2861HЕ, з об'ємом циліндрів двигуна 1997куб.см., 2017 року випуску, дата першої реєстрації - 28 грудня 2017 р. що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХК № 205935 (а.с. 41-42).

18 квітня 2018 р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 р. у сумі 25 000 грн 00 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № 0-1013) (а.с. 12).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин), Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, якою встановлено механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66 (далі - Методика).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

З 1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 р. №71-VIII, яким згідно зі ст. 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Відповідно до вимог п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2. п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Базою оподаткування відповідно до вимог п.п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Згідно з вимогами п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Як убачається з п.п. 267.5.1. п. 267.5.1 ст. 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 р., який набрав чинності 1 січня 2017 р., внесено зміни до ПК України щодо об'єкту оподаткування транспортним податком.

Згідно з вимогами п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (у редакції Закону від 20 грудня 2016 року №1791-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Враховуючи те, що Законом України №1791-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також те, що його ставка не змінювалась, з 1 січня 2018 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старіше п'яти років, середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 р. №2246-VIII мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 р. становила 3723 грн. Отже, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 р. є легкові автомобілі не пізніше 2013 р. випуску, середньо ринкова вартість яких станом на 1 січня 2018 р. становить не менш 1 396 125 грн 00 коп. (3723 х 375).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як убачається з вимог п. п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 та ст. 265 ПК України, транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог ПК України вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим ПК України.

Особливістю місцевих податків та зборів є те, що вони установлюються конкретною сільською, селищною, міською радою, але в межах тих податків та зборів, що передбачені п. п. 4.2 , 4.4, 10.4 ПК України.

Відповідно до вимог п. п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Як убачається з п. п. 12.3.1 - 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст. 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів визначені в п. 12.4 ПК України.

Зокрема, до повноважень місцевих рад належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Згідно з вимогами п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених п. п. 12.3.4 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66 затверджено Методику визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, якою встановлено механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Згідно з вимогами п. 2 названої Методики передбачено, що середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, середньо ринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк/ 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до цієї Методики Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньо ринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 р., Мінекономрозвитку подало до суду інформацію щодо автомобіля стосовно якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Дана інформація досліджена та оцінена судом і свідчить про те, що розрахована у 2018 р. згідно з Методикою середньо ринкова вартість легкового автомобіля FordEdgeз об'ємом циліндрів двигуна 2,0 л., дизель, 2017 р. випуску становить 1 190 935, 06 грн. (з ПДВ) (а.с. 92-93).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що транспортний засіб позивача - легковий автомобіль FordEdgeTitaniumз об'ємом циліндрів двигуна 1 997куб.см., дизель, 2017 р. не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 р. відповідно до вимог ст. 267 ПК України.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. 0-1013 відповідачем винесено протиправно, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого не було зроблено відповідачем.

Судом не може бути взято до уваги обставини, викладені у відзиві на позов, оскільки вони спростовуються наведеними вище обставинами.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18 квітня 2018 р. 0-1013.

Стягнути з Державного бюджета України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.