Справа № 826/9530/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/9530/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво» до Головного управління ДФС у Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво» (далі – позивач, ТОВ «Авіакомпанія «Браво») до Головного управління ДФС у Київської області (далі – відповідач, ГУ ДФС у Київської області), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.05.2017 №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно завищено податкові зобов’язання з ПДВ на суму отриманих послуг з орендної плати по операціях з лізингу повітряних суден, оскільки, як зазначає позивач, здійснені ним операції не були об’єктом оподаткування ПДВ на підставі норм пункту 186.4 статті 186 Податкового кодексу України. Крім того, відповідачем не враховано також особливостей проведення коригування до податкових накладних, виписаних позивачем в оплату за отримане паливо авіаційне. Позивач зазначив, що він здійснює 100% попередню оплату за паливо, а після здійснення заправок на рейси проводить коригування, виходячи із конкретної кількості міжнародних та внутрішніх рейсів. Здійснювані ним коригування не змінюють ціну палива, в тому висновки контролюючого органу є необґрунтованими.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву на позов відповідач зазначив, що позивач повинен був оподаткувати операції з оренди у нерезидентів літаків у періоді, за який сформоване та заявлене бюджетне відшкодування ПДВ, оскільки місцем постачання таких послуг є митна територія України. Також відповідач зазначив, що корегування податкових накладних здійснено неправильно.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Враховуючи положення частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України за згодою сторін судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Авіакомпанія Браво» () бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 1 990 440 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ за листопад 2016 року, поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх. 20.12.2016 №), з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.13.01.2017 №), за результатами якої складено акт від 14.04.2017 №707/10-06-12-02-09/32259588.

Перевіркою встановлено порушення пункту 198.3 статті 198, пункту 192.1 статті 192 пункту 200.2, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в розмірі 3 583 444 грн., в тому числі:

за серпень 2016 року на 1 026 183 грн.,

за вересень 2016 року - 360 479 грн.,

за жовтень 2016 року - 1 248 616 грн.,

за листопад 2016 року - 948 166 грн. та

завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2016 року на 1 990 440 грн., а також

завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1 593 004 грн., та донараховано податкові зобов'язання на загальну суму 5 690 339 грн., в тому числі:

за серпень 2016 року в розмірі 1 351 227 грн.,

за вересень 2016 року в розмірі 2 501 325 грн.,

за жовтень 2016 року в розмірі 786 957 грн.,

за листопад 2016 року в розмірі 1 050 830 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.05.2017:

№, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 990 440,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції – 497 610 грн.;

№, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 593 004,00 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 7 112 922,00 грн., у тому числі за податковими зобов’язаннями у розмірі 5 690 339 грн., штрафні (фінансові) санкції – 1 422 583 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправним та такими, що порушують законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з підпунктом 186.2.1 пункту 186.2 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання послуг є:

місце фактичного постачання послуг, пов'язаних з рухомим майном, а саме:

а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;

б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;

в) послуг, пов'язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;

г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов'язані з рухомим майном;

У відповідності до визначення понять у статті 14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14).

Відповідно до пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

До таких послуг належать, у тому числі, надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою операцій з постачання (експорту) послуг встановлено, що відповідно до угоди від 21.04.2015 №б/н ТОВ «Авіакомпанія Браво» орендує у компанії Aftrans Aero DMCC, країна Об'єднані Арабські Емірати повітряне судно, бортовий реєстраційний номер UR-COB, модель літака McDonnel Douglas-MD 83 Airоraft, серійний №53187, а згідно угоди від 24.09.2015 №б/н - орендує повітряне судно бортовий реєстраційний номер UR-COC, модель літака McDonnel Douglas-MD 83 Airoraft, серійний №49808.

Щомісячна орендна плата за літак згідно угоди від 21.04.2015 №б/н становить 180 000 дол. США та 120 000 дол. США за літак згідно угоди від 24.09.2015 №б/н.

Згідно акту від 31.08.2016 №б/н орендна плата за повітряні судна за серпень 2016 року становить 8 720 516,70 грн. без ПДВ (у т.ч. згідно угоди від 21.04.2015 №б/н - 5 232 310,02 грн. без ПДВ та 3 488 206,68 грн. без ПДВ згідно угоди від 24.09.2015 №б/н).

Згідно акту від 30.09.2016 №б/н орендна плата за повітряні судна за вересень 2016 року становить 8 163 020,70 грн. без ПДВ (у т.ч. згідно угоди від 21.04.2015 №б/н – 4 897 812,42 грн. без ПДВ та 3 265 208,28 грн. без ПДВ згідно угоди від 24.09.2015 №б/н).

Згідно акту від 31.10.2016 №б/н орендна плата за повітряні судна за жовтень 2016 року становить 3 059 514,12 грн. без ПДВ (згідно угоди від 24.09.2015 №б/н).

Згідно акту від 31.10.2016 №б/н орендна плата за повітряні судна за листопад 2016 року становить 3 270 497,04 грн. без ПДВ (згідно угоди від 24.09.2015 №б/н).

Крім того, ТОВ «Авіакомпанія Браво» згідно угоди від 26.09.2016 №б/н орендує у компанії AIR FLEET Management S.A.L., країна Ліван, повітряне судно в кількості 1 шт., бортовий реєстраційний номер UR-CNE, модель літака Boeing 737-500, серійний №24288.

Щомісячна орендна плата за літак згідно угоди становить 65000 дол.США+250 дол. за польотні години.

Згідно акту від 31.08.2016 №08.2016 орендна плата за повітряне судно за серпень 2016 року становить 3 964 235,96 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 30.09.2016 №09.2016 орендна плата за повітряне судно за вересень 2016 року становить 2 884 089,66 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 31.10.2016 №10.2016 орендна плата за повітряне судно за жовтень 2016 року становить 2 401 272,41 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 30.11.2016 №11.2016 орендна плата за повітряне судно за листопад 2016 року становить 2 796 165,59 грн. без ПДВ.

Також як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Авіакомпанія Браво» згідно угоди від 22.07.2016 №22/07/2016 орендує у компанії Castron Operations LTD, країна Кіпр, повітряне судно в кількості 1 шт., бортовий реєстраційний номер UR-CGY, модель літака Boeing 737-548, серійний №25737.

Щомісячна орендна плата за літак згідно угоди становить 50 000 Євро.

Згідно акту від 31.08.2016 №б/н орендна плата за повітряне судно за серпень 2016 року становить 1 489 781,90 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 30.09.2016 №б/н оренда плата за повітряне судно за вересень 2016 року становить 1 496 515,55 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 31.10.2016 №б/н орендна плата за повітряне судно за жовтень 2016 року становить 1 392 333,90 грн. без ПДВ.

Згідно акту від 30.11.2016 №б/н орендна плата за повітряне судно за листопад 2016 року становить 1 353 694,90 грн. без ПДВ.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Авіакомпанія Браво» не відображено дані операції у податковому обліку, а саме, у рядку 6 декларацій з ПДВ «Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України» (з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок) за серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року.

На підставі викладеного, контролюючим органом за результатами перевірки ТОВ «Авіакомпанія Браво» зроблено висновок, що на дату постачання послуг підприємство повинно було збільшити свої податкові зобов'язання з ПДВ та відобразити їх у рядку 6 декларації з ПДВ.

Відповідно до підпункту 14.1.97 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Згідно пункту 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з абзацом «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Водночас, як передбачено підпунктом 196.1.2 пунктом 196.1 статті 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування операції з: передачі майна у схов (відповідальне зберігання), у концесію, а також у лізинг (оренду), крім передачі у фінансовий лізинг.

В даному випадку, виходячи зі встановлених обставин справи, позивач є отримувачем послуг оренди транспортних засобів від нерезидентів України.

Між тим, при визначенні місця постачання майна (рухомого та нерухомого майна, у тому числі транспортних засобів) у лізинг необхідно керуватися статтею 186 Податкового кодексу України, пунктами 186.2-186.4 якої визначено категорії послуг, місце постачання яких визначається залежно від місця реєстрації постачальника або отримувача відповідних послуг або від місця фактичного надання відповідних послуг.

Пунктом 186.2 статті 186 Податкового кодексу України визначено, що місцем постачання послуг, пов’язаних з рухомим майном, є місце фактичного постачання таких послуг.

В той же час, згідно підпункту «ґ» пункту 186.3 цієї статті Кодексу місцем постачання послуг надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів, вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

Відповідно до пункту 186.4 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

Враховуючи викладене можна дійти висновку про те, що послуги з надання лізингодавцем (нерезидентом України) в оперативний або фінансовий лізинг рухомого майна (за винятком транспортних засобів і банківських сейфів), які надаються резиденту України, є об’єктом обкладення ПДВ та оподатковуються в загальному порядку за ставкою 20 відсотків. Якщо згадані послуги з рухомим майном надаються лізингодавцем (нерезидентом України) нерезиденту України, який не має постійного представництва на митній території України, то ці послуги не є об’єктом оподаткування ПДВ.

Таким чином, суд вважає, що оскільки пасажирський авіаційний транспорт належить до транспортних засобів і надання послуг з оренди такого засобу здійснюється нерезидентами (у даному випадку Об'єднані Арабські Емірати, Ліван, Кіпр), то місцем постачання таких послуг є місце реєстрації нерезидента за межами митної території України і така операція оподатковування податком на додану вартість не підлягає.

Окрім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Авіакомпанія Браво» проводило коригування до податкових накладних, виписаних ТОВ «ТНК-Індастриз Україна» в оплату за отримане паливо авіаційне для газотурбінних двигунів, що, на думку відповідача, в порушення пункту 198.3 статті 198, пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України ТОВ «Авіакомпанія Браво» безпідставно завищено податковий кредит на суму коригування ПДВ до податкових накладних без ПДВ, отриманих від ТОВ «ТНК-Індастриз Україна» (), а саме:

за серпень 2016 року на 568 686 грн., що спричинило завищення рядка 12 Декларації «Коригування податкового кредиту»;

за вересень 2016 року на 353 079 грн., що спричинило завищення рядка 12 Декларації «Коригування податкового кредиту»;

за жовтень 2016 року на 665 485 грн., що призвело до завищення рядка 12 Декларації «Коригування податкового кредиту» на 209 494 грн., та завищення рядка 10.1 Декларації на 455 991 грн.;

листопад 2016 року на 514 925 грн., що призвело до завищення рядка рядка 10.1 Декларації.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, у тому числі придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується учасниками справи, на протязі перевіряємого періоду, а саме за серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року згідно договору поставки від 24.03.2016 №002 ТОВ «ТНК-Індастриз Україна», код за (Постачальник) реалізовувало паливо авіаційне для газотурбінних двигунів без ПДВ позивачу, про що свідчать податкові накладні включені ТОВ «Авіакомпанія Браво» до податкового кредиту, рядок 10.1 Декларації «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обсяги придбання палива становлять: за серпень 2016 року 15 238 437 грн. (без ПДВ), за вересень 2016 року 13 111 262 грн. (без ПДВ), за жовтень 2016 року 13 474 160 грн.(без ПДВ), за листопад 2016 року 18 506 689 грн. (без ПДВ).

Водночас, згідно розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних виписаних ТОВ «ТНК-Індастриз Україна» встановлено, що сума коригування уже із зазначенням ПДВ становить: за серпень 2016 року 633 497 грн. (зі знаком +), за вересень 2016 року 546 306 грн. (зі знаком +), за жовтень 2016 року 436 395 грн. (зі знаком +), за листопад 2016 року 596 030 грн. (зі знаком +).

Контролюючим органом зроблено висновок про те, що податкові накладні за операціями згідно договору поставки від 24.03.2016 №002, укладеного між ТОВ «ТНК-Індастриз Україна» та позивачем, були зареєстровані за ставкою 0%, що не дає права на формування податкового кредиту, оскільки фактично суми ПДВ не сплачувалися позивачем в ціні товару.

Разом з тим, представник позивача з приводу зазначених обставин пояснив, що ТОВ «Авіакомпанія Браво» здійснювало закупівлю палива у контрагента для заправки повітряних суден, що виконують міжнародні рейси. Позивач здійснює 100% передоплату за поставку палива, тому податкові накладні виписувалися за першою подією із нульовою ставкою суми ПДВ.

Приписами підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України передбачено, що право на оподаткування операцій за нульовою ставкою надається, зокрема, по операціям для заправки або забезпечення повітряних суден, що: виконують міжнародні рейси для навігаційної діяльності чи перевезення пасажирів або вантажів за плату.

Окрім того, як зазначив позивач, в процесі діяльності товариства виникла потреба заправити паливом незначну кількість літаків для внутрішніх перевезень. На момент закупівлі палива позивач не володів інформацією чи будуть та в якому обсязі будуть здійснюватися внутрішні рейси.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров’я.

Отже, операції з постачання товарів для заправки повітряних суден, що виконують внутрішні рейси, оподатковуються за ставкою 20%.

У зв’язку з цим, за вказаним договором від 24.03.2016 №002 вчинялись операції з поставки позивачу як товарів, що оподатковуються, так і таких, що звільнені від оподаткування.

Статтею 192 Податкового кодексу України передбачено особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту).

Згідно пункту 192.1 вказаної статті передбачено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно пункту 192.3 цієї статті результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Між тим, як передбачено пунктом 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні. У податковій накладній, складеній на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, у графі "Складена на операції, звільнені від оподаткування" верхньої лівої частини робиться помітка "Без ПДВ".

Зазначене не поширюється на операції з постачання товарів/послуг, до яких одночасно застосовуються як нульова ставка, так і основна та/або ставка 7 відсотків. У такому разі складається одна податкова накладна, у якій заповнюються відповідні графи нижньої табличної частини.

Виходячи з наведеного вказаними приписами законодавства передбачено можливість об’єднання в одній накладній операцій, що оподатковуються за різними ставками, у даному випадку 0% та 20%. При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем безпідставно не взято до уваги належним чином зареєстровані розрахунки коригування, а надано оцінку лише первісній редакції податкових накладних, в яких зазначено про операції, які оподатковуються за 0% ставкою ПДВ.

З поданих до справи доказів вбачається, що позивач здійснював господарські операції у відповідності до норм чинного законодавства з нарахуванням податку на додану вартість за встановленими законом податковими ставками, які є різними для різних видів операцій, зокрема, поставки палива для міжнародних перевезень оподатковуються за ставкою 0%, а інша частина палива була використана для заправки внутрішніх рейсів на території України та оподатковувалась за ставкою 20% ПДВ.

Таким чином, постачальником позивача правомірно зкориговано дані до податкових накладних за вказаний період, що перевірявся, об’єднавши в одній накладній товари, які оподатковуються за різними ставками, водночас, відкориговані податкові накладні є підставою для формування податкового кредиту товариством.

До того ж, слід зазначити, що подані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, виписаних постачальником позивачу, зареєстровані контролюючим органом у встановленому законом порядку, що не заперечується сторонами та є правовою підставою для формування податкового кредиту за вказаний період.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що в зазначений період часу з серпня по листопад 2016 року позивачем податковий кредит сформований та відображений в деклараціях з податку на додану вартість за рахунок придбання вказаного вище товару на підставі уже зареєстрованих накладних та розрахунків коригування до них, з метою їх використання виключно в межах господарської діяльності платника податків, що підтверджено даними декларацій з податку на додану вартість, приєднаними до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки акту перевірки щодо порушення позивачем пункту 198.3 статті 198, пункту 192.1 статті 192 пункту 200.2, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відтак суд дійшов висновку, що прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 990 440,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції – 497 610 грн.; №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 593 004,00 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 7 112 922,00 грн. є протиправними.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучено копію рішення про результати розгляду скарги від 27.10.2017 №24456/6/99-99-11-01-01-25, прийнятого Державною фіскальною службою України за результатами розгляду скарги ТОВ «Авіакомпанія Браво» на рішення контролюючого органу. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що скарга стосується одних і тих же обставин та господарських операцій позивача, що й описані у даній справі, проте за інший період грудень 2016 – березень 2017 року.

У вказаному рішенні Державна фіскальна служба України дійшла висновку, що висновки акта перевірки щодо порушення ТОВ «Авіакомпанія Браво» вимог пункту 187.8 статті 187, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у результаті чого перевіркою встановлено заниження податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2016 року на суму 1939214 грн, за січень 2017 року на суму 1183880 грн, за лютий 2017 року на суму 1091968 грн, за березень 2017 року на суму 1534412 грн, не забезпечені належною доказовою базою, є необґрунтованими, передчасними, а отже - підлягають скасуванню. Зокрема, Державна фіскальна служба України вказала, що пасажирський авіаційний транспорт належать до транспортних засобів і надання послуг з оренди такого засобу здійснюється нерезидентом, то місцем постачання таких послуг є місце реєстрації нерезидента за межами митної території України і така операція оподаткуванню ПДВ не підлягає.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво» (08307, Київська область, м. Бориспіль, ДМА «Бориспіль», ідентифікаційний код 32259588) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київської області податкові повідомлення-рішення від 04.05.2017 №, № та №7.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Браво» (08307, Київська область, м. Бориспіль, ДМА «Бориспіль», ідентифікаційний код 32259588) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 167 909,65 грн. (сто шістдесят сім тисяч дев'ятсот дев'ять тисяч 65 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київської області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур