Справа № 0940/1194/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2143/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року (прийняту у м. Івано-Франківську суддею Тимощуком О.Л.; складену у повному обсязі 14 вересня 2018 року) про зупинення провадження в адміністративній справі № 0940/1194/18 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДФС в Івано-Франківській області) від 17 квітня 2018 року за № 2-0907, яким їй визначено податкове зобов'язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб», податковий період - 2018, у сумі 103 515,64 грн.

У ході розгляду справи 10.09.2018 представник позивача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі за цим позовом на підставі пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Клопотання обгрунтоване тим, що у провадження Коломиського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа № 346/4946/17 за позовом ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради і визнання недійсними договорів оренди землі.

У справі № 346/4946/17 суд перевіряє законність винесення Коломийською міською радою 17 серпня 2017 року рішення про надання ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки і укладеного з нею 01 вересня 2017 року договору оренди земельної ділянки.

Задоволення цього позову призведе до визнання договору оренди недійсним і відсутності обов'язку ОСОБА_4 сплачувати орендну плату за недійсним договором оренди; натомість, відмова у задоволенні цього позову призведе до обов'язку ОСОБА_4 сплатити орендну плату за 2018 рік і надалі.

Крім того, ОСОБА_4 на даний час позбавлена можливості користуватись спірною земельною ділянкою, у зв'язку з судовим арештом останньої.

Тобто, від рішення Коломиського міськрайонного суду Івано-Франківської області залежатиме законність чи незаконність платежу за земельну ділянку, підтвердження чи спростування обов'язку ОСОБА_6 на сплату орендної плати за земельну ділянку та можливо буде вирішення спору без винесення Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішення щодо винесеного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року вказане клопотання задоволено.

Зупинено провадження в адміністративній справі № 0940/1194/18 за позовом ОСОБА_4 до ГУ ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення до набрання законної сили судовим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі № 346/4946/17 за позовом ОСОБА_5 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради і визнання недійсними договорів оренди землі.

Зобов'язано сторін у справі подати клопотання про поновлення провадження у справі в разі усунення обставин, що викликали її зупинення.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ДФС в Івано-Франківській області, яке вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та за невідповідності висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що справа за № 0940/1194/18 та справа за № 346/4946 мають різні обставини та доводи сторін, а тому відсутня об'єктивна неможливість розгляду першої справи до вирішення останньої, а зібрані у справі № 0940/1194/18 докази дозволяють встановити та оцінити всі обставини та факти, що є предметом судового розгляду.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Питання зупинення провадження у справі регулюються статтею 236 КАС України.

Пунктом 3 частини першої цієї статті встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як встановлено судом, у провадженні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа № 346/4946/17 за позовом ОСОБА_5 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради від 17 серпня 2017 року № 1853-24/2017 про надання ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки площею 0,4388 га за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 50 років із встановленням орендної плати відповідно до статті 288 Податкового кодексу України і визнання недійсним укладеного на підставі цього рішення договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2017 року.

В силу вимог частини першої статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вказана стаття визначає загальне правило, за яким правочини як оспорювані, так і нікчемні, вважаються недійсними не з моменту встановлення або визнання цього факту судом, а з моменту його вчинення.

З огляду на зазначене, задоволення судом позовних вимог ОСОБА_5 та визнання недійсним договору оренди землі призведе до відсутності зобов'язань із орендної плати у ОСОБА_4 та необхідності сплати нею орендної плати.

Натомість, відмова у задоволенні цих позовних вимог судом підтвердить законність цих зобов'язань і, як зазначила ОСОБА_4, можливе позасудове вирішення спору.

Тобто, вирішення спору у справі № 346/4946/17 може призвести до позасудового вирішення спору у справі № 0940/1194/18 або усунути наявність спору як такого.

При цьому, як видно із копій ухвал Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 та від 10.11.2017, за заявою ОСОБА_5 було забезпечено позов у цивільній справі № 346/4946/17 і накладено арешт, в т.ч. й на зазначену вище земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_1, передану в користування за договором оренди позивачу, до закінчення розгляду судом цієї цивільної справи.

Таким чином, з моменту набрання цими ухвалами законної сили позивач позбавлена можливості використання вказаної земельної ділянки за призначенням.

Разом з тим, доводи представника апелянта про те, що позивач має можливість і використовує частину цієї земельної ділянки для обслуговування приміщення, належними доказами не підтверджені; вказане розмежування не проведено.

З огляду на зазначені вище норми законодавства та встановлені у справі обставини, справа № 0940/1194/18 та справа № 346/4946 є пов'язаними, оскільки прийнятим за результатами розгляду останньої справи рішенням будуть встановлені обставини, які впливають на оцінку доказів у справі № 0940/1194/18, при тому, що зібрані у цій справі докази не дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом цього судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року про зупинення провадження в адміністративній справі № 0940/1194/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 03 грудня 2018 року.