Справа № 815/1446/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1446/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.;

при секретарі судового засідання Любімовій О.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (згідно ордеру та договору),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника третьої особи ТОВ Будівельна компанія Гіперіон ОСОБА_3 (за довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест, товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон, про визнання протиправним та скасування наказу та про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4А.) до Міністерства юстиції України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідністю «Будівельна компанія «Гіперіон» (далі третя особа, ТОВ «БК»Гіперіон»), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5 Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

2) зобовязати Міністерство юстиції України поновити скасовані ним реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 року №39185058, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_5,

- від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 № 39568426, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_6,

- від 21.03.2018 року №№ 40240455, 40241092, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, шляхом видання відповідного наказу.

Ухвалою суду від 05.04.2018 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

13 квітня 2018 року за вх. №10205/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху разом із копіями документів та уточненою позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон (вул. Желябова, буд.8/4, 03057), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 р. №895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- зобовязати Міністерство юстиції України поновити скасовані ним реєстраційні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені на підставі наступних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 №39185058, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_5, - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.01.2018 №39279716, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_6; - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.02.2018 № 39568426, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_6, - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2018 № 40240455, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2018 № 40241092, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Ухвалою суду від 20.04.2018 року у звязку із тим, що позивач в уточненій позовній заяві не зазначив номерів та дат записів, що скасовані Міністерством юстиції України, які він просить поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з урахуванням часткового усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 25.04.2018 року.

25 квітня 2018 року за вх. №11600/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвал суду про залишення позовної заяви без руху та продовження строку для усунення недоліків разом із додатками до неї та уточненою позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон, в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 № 895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

2) зобовязати Міністерство юстиції України поновити скасовані ним реєстраційні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна - цілісний майновий комплекс, загальною площею 14,6 кв.м, адреса обєкта: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Боровського Миколи, будинок 31, реєстраційний номер 101, а саме: запис про право власності № 24368309 від 10.01.2018, запис про право власності № 25357190 від 21.03.2018, запис про право власності № 25357758 від 21.03.2018, які внесені на підставі: - рішення державного реєстратора Комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018, індексний № 39185058; - рішення державного реєстратора Комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.01.2018, індексний № 39279716; - рішення державного реєстратора Комунального підприємства Реєстраційна служба Одеської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.02.2018 № 39568426; - рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2018 № 40240455; рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2018 № 40241092.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05.02.2018 року до Міністерства юстиції України ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» подано скаргу на рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_8 за індексним номером 39185058 від 12.01.2018 р. Як вказує позивач, на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 р. за результатами розгляду скарги ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018р. №05/03/18-01, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 р. за № 7499-33-18, виданий оскаржуваний наказ № 895/5 від 23.03.2018 р.

Наказом Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» частково задоволено скаргу ТОВ «Будівельна Компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року № 05/03/18-01, зокрема, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 р. № 39185058, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, від 19.01.2018 р. № 39279716, від 07.02.2018 р. № 39568426, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6, від 21.03.2018 р. №№ 40240455, 40241092, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень.

Позивач вважає наказ Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» протиправним, прийнятим із порушенням норм чинного законодавства, та таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, зокрема, право власності на майно, з огляду на наступне.

Як вказує позивач, 21.03.2018 року між ОСОБА_4 як покупцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Будова» як продавцем укладено два нотаріально посвідчених договори купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, відповідно до умов яких позивач ОСОБА_4 набув права власності на цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Боровського Миколи, буд. 31, загальною площею 29,2 кв.м., який в цілому складається з: літ «А» - операторська, літ. «Б» - допоміжне, «І» - бетонозмішувальний вузол, «ІІ» - фундамент під бетонозмішувальним вузлом, «III» - місце під зберігання інертних матеріалів», «IV» - місце для замивання автобетонозмішувачів, «VII» - вимощення, №2 підземна галерея, №1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; №3 - зовнішній похилий конвеєр, №4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів. Продаж цього майна здійснено загалом за 700000 грн., які сплачені покупцем на користь продавця у повному обсязі, що підтверджується квитанціями банку.

Нормативно обґрунтовуючи свої доводи положеннями ст.204, ч.2 ст.215, ст.220, ст.328 Цивільного кодексу України, п.п.1, 2, ч.1 ст.49, ст.55 Закону України «Про нотаріат», п.38, п.61 Інструкції про вчинення нотаріальних дій при нотаріальному посвідченні договорів, позивач зазначає, що при укладенні договорів купівлі-продажу цілісного майнового комплексу нотаріусом відповідно до своєї компетенції було перевірено наявність у продавця майна усіх необхідних документів, що підтверджують його право власності на майно та прийнято рішення про вчинення нотаріальної дії-нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу.

Окрім того, посилаючись на положення п.5 ч.5 ст.3, ч.2 ст.10, ч.3 ст.19 ст.182 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», позивач вказує, що, нотаріусом ОСОБА_7 як державним реєстратором в межах та у спосіб, що визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про що ним прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2018 р. №№ 40240455, 40241092.

Таким чином, як стверджує ОСОБА_4, він у встановленому законом порядку, за нотаріально посвідченими договорами, набув право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Боровського Миколи, б. 31 та зареєстрував це право відповідно до закону.

У позовній заяві вказано, що зазначені вище нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 21.03.2018 року є документами, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на цілісний майновий комплекс, і на даний час ці договори є чинними, ніким не оспорюваними та не скасованими, судові рішення про визнання цих договорів недійсними відсутні, а отже на думку позивача, посилання у спірному наказі Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року на ст. 26 закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень» в якості підстави для скасування подальших реєстраційних дій є протиправним.

Окрім того, у позовній заяві зазначено, що скасування Міністерством юстиції державної реєстрації за наявності чинних правовстановлюючих документів не передбачено ані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень», ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом та є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» є власником будівель і споруд, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. М.Боровського, 31 загальною площею 13597,7 кв.м. При цьому, як стверджує позивач, якщо ретельно порівняти обєкти нерухомості, що належать ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» та позивачу, то вбачається, що це абсолютно різні обєкти нерухомості, у яких спільною є виключно адреса. Разом з тим, як вказує позивач, за цією ж самою адресою зареєстровані й інші об'єкти нерухомого майна, що належать на праві власності різним юридичним та фізичним особам, зокрема, це нежитлові будівлі загальною площею 13940,3 кв.м, що належать на праві власності ТОВ «Одеський завод металевих виробів», промислова база загальною площею 5055,2 кв.м., що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та інші.

Отже, як зазначено у позовній заяві, спільна адреса не є підставою для визнання дій реєстратора з реєстрації права власності на інше нерухоме майно за цією ж адресою незаконними та не є підставою для скасування права власності.

Крім того, як стверджує позивач, відповідачем при розгляді скарги ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» суттєво порушено процедуру розгляду, передбачену Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128.

Нормативно обґрунтовуючи свої доводи положеннями п.п. 8-11 Порядку №1128, позивач вказує, що Комісія, встановивши, що на даний час право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Боровського Миколи, будинок 31, загальною площею 29,2 кв.м, який є предметом скарги, зареєстровано за ОСОБА_4, зобовязана була повідомити його завчасно про час та місце розгляду скарги на рішення про реєстрацію права власності, однак, в порушення вимог Порядку №1128, такі дії вчинені не були. Крім того, як зазначає позивач, право власності за позивачем на спірне майно було зареєстроване 21.03.2018 року, тоді як комісія прийняла висновок, який став підставою для видання оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, вже 22.03.2018 року, що свідчить про абсолютну неможливість повідомлення позивача як заінтересованої особи про час та місце розгляду скарги комісією та є порушенням його прав, що є підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року.

Позивач зазначає, що у звязку з тим, що його позбавлено можливості бути присутнім під час розгляду скарги, за результатами розгляду якої скасована державна реєстрація права власності позивача на нерухоме майно, що йому належить за нотаріально посвідченими договорами, внаслідок грубих порушень процедурних норм, що регулюють порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (Порядок№1128), єдиним можливим способом відновлення порушених прав позивача є скасування оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2018 р. № 895/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», та відновлення становища, що існувало до прийняття владним органом - Міністерством юстиції України протиправного рішення, шляхом поновлення скасованих реєстраційних дій.

Крім того, позивач вважає, що прийнявши оспорюваний наказ відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки скасував не тільки рішення, які просив скасувати скаржник - ТОВ «БК «Гіперіон», а й подальші реєстраційні дії, що є порушенням Конституції України, Закону України «Про державну службу», Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року судом:

- прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 (з урахуванням поданих уточнень);

- відкрито провадження в адміністративній справі №815/1446/18;

- вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.05.2018 року о 12:00 год.;

- встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

29 травня 2018 року за вх. №14935/18 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшли: копія висновку з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року, копія скарги на рішення державного реєстратора вих. №05/03/18-01 від 05.03.2018 року, копія уточнень до скарги на рішення державного реєстратора вих. №22/03/18-01 від 22.03.2018 року, лист відділу правового забезпечення управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 20.04.2018 року № вх21543-18 (т.1 а.с.211-222).

У підготовчому судовому засіданні 30.05.2018 року представником ТОВ «БК «Гіперіон» надано пояснення до позовної заяви (т.1 а.с.223-232), в яких третя особа, посилається на фактичні обставини щодо наявності у ТОВ «БК «Гіперіон» на праві власності будівель та споруд, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколи Боровського № 31 (Промислова, 31), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, загальною площею 13597,7 кв.м., до складу яких входить, в тому числі, IV - галерея інертних матеріалів. Право власності на вказаний обєкт нерухомого майна, зареєстроване у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору про поділ нерухомого майна від 17.07.2017 року.

Як вказує третя особа, вказане майно (обєкти нерухомого майна та обладнання (виробниче, технологічне та устаткування) було передано в оренду ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» 16.05.2016 року згідно договору оренди №1, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами.

Станом на 27.10.2017 року та на даний час у користуванні ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» знаходиться обєкт нерухомого майна площею 13597,7 кв.м. у складі: в тому числі, IV - галерея інертних матеріалів. Відповідно до Технічного паспорту, складеного ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» на замовлення власника - ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» 13.11.2017 р., зокрема, загальна площа галереї інертних матеріалів IV - складає 64600,00 кв.м.

Як вказує третя особа, виробничий цикл експлуатації включає в себе як використання рухомого, так і нерухомого майна у складі «IV галерея інертних матеріалів» та забезпечується наступним: підземна галерея з технологічним устаткуванням (обладнанням) від ділянки №1, ділянки №2, ділянки №3 до похилого конвеєру; місцем (площадкою) під зберігання інертних матеріалів (площею 10000 кв.м., поділених на ділянки№1, №2, №3, №4, №5); приймальні пристрої інертних матеріалів в ділянках №1, №2, №3, №4, №5; підземна галерея з технологічним устаткуванням (обладнанням) від ділянки №2 до похилого конвеєру; зовнішніх похилих конвеєрів №1 та №2; пристроїв для розподілення завантаження інертних матеріалів в бункери бетонозмішувального вузла №1,№2,№3; фундамент під бетонозмішувальними вузлами (БЗВ) №1, №2; №3; місця під зберігання хімічних добавок 150 кв.м.; місця для стоянки автобетонозмішувачів; місця для замивання автобетонозмішувачів (рициклінінгові ями) площею 400 кв.м., приміщення (операторські) для розміщення пультів управління бетонно-змішувальних вузлів.

01 січня 2017 року між ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» та ТОВ «ТРАНС ЮГСЕРВІС» укладено договір оренди №1 щодо передачі в суборенду строком до 31.12.2017р. обєкту, який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Миколи Боровського, будинок № 31 у складі: місце під зберігання інертних матеріалів (площею 2000 кв. м. ділянка№1); приймальний пристрій інертних матеріалів в ділянці №1; підземна галерея з усім обладнанням від ділянки №1 до похилого конвеєру; зовнішній похилий конвеєр; пристрій для розподілення завантаження інертних матеріалів в бункери бетонозмішувального вузла (каретка); фундамент під бетонозмішувальним вузлом (БЗВ); місце під зберігання хімічних добавок - 72кв.м.; місце для стоянки авто бетонозмішувачів в рамках відведеної площадки площею 252 кв.м., місце для замивки авто бетонозмішувачів, площею 60 кв.м. та 315 кв.м.; побутове приміщення - 15 кв.м.; приміщення майстерні - 36 кв.м.; ємність для води - 20 кубометрів, пересувний військово-битовий пункт без шасі.

Як вказує ТОВ «БК «Гіперіон», об'єкт оренди передавався для розміщення на ньому рухомого майна - бетонно-змішувального вузла (БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску) ТОВ «ТРАНС ЮГСЕРВІС».

У поясненнях вказується, що 23.02.2018 року ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що увесь склад обєкту оренди, зокрема, рухомого майна та нерухомого майна, який переданий ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС», - зареєстровано за ТОВ «НОВА БУДОВА», засновником яких (цих обох товариств - ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС» та ТОВ «НОВА БУДОВА») є одна й таж сама особа.

Як вказує ТОВ «БК «Гіперіон» у поясненнях, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав, 12.01.2018 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 прийнято рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), за індексним номером 391850508 та зареєстровано право власності з номером запису про право власності 24368309 за ТОВ «НОВА БУДОВА», яке стало «власником» цілісного майнового комплексу за адресою: місто Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. № 31, загальною площею 29,2 кв.м.

Підставою для внесення реєстрації речового права на нерухоме майно стали: договір купівлі-продажу від 26 січня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстраційним №193, укладений між ТОВ «БЕТОН ЮГ» та ТОВ «НОВА БУДОВА» (код ЄДРПОУ 3954450); технічний паспорт від 06.02.2018 р., видавник ТОВ «ПРОФПРОЕКТ»; довідка № 652548, видана ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» від 06.02.2018»; акт прийому-передачі від 26.01.2018р. між ТОВ «БЕТОН-ЮГ» та ТОВ «НОВА БУДОВА».

Обґрунтовуючи свою позицію щодо незгоди із позовною заявою, ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» вважає, що, по-перше, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на обєкт нерухомого майна під назвою «Цілісний майновий комплекс» площею 29,2 кв.м. не відповідає ознакам цілісного майнового комплексу як такого, зокрема, у розумінні статті 191 Цивільного кодексу України, ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року № 2269-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

По-друге, як зазначає третя особа, загальна площа обєкта нерухомого майна під назвою «Цілісний майновий комплекс» площею 29,2 кв.м не може вважитись ознакою такого майнового комплексу.

По-третє, відомості про складові частини обєкта нерухомого майна, право на які було зареєстровано за номером запису про право власності: 24368309, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101 (перелік зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) за ТОВ «НОВА БУДОВА» містить в своєму складі: невідємну частину нерухомого майна (яке належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» на праві власності та складає частину споруди - галереї інертних матеріалів (орієнтовно 1/5 складової частини галереї інертних матеріалів), що також належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» на праві власності.

Як стверджує ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» державним реєстратором при прийнятті рішення щодо відкриття розділу: не враховано наявність у базі даних за цією ж адресою інших зареєстрованих об'єктів нерухомого майна з наявними спорудами, зокрема галереї інертних матеріалів, що привело до подвійної реєстрації майна з частковим оформленням нерухомого та рухомого майна. Тобто, державний реєстратор порушив п.12 Порядку Державної реєстрації речових право на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, зокрема:

- не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав;

- не витребував від заявника документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, тому що за цією ж адресою зареєстрований інший об'єкт нерухомого майна, та здійснив реєстрацію об'єкта нерухомого майна у розмірі частки 1/1.

Окрім цього, нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями ч.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року, ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» вказує, що битові приміщення, які обслуговують технічний процес виготовлення бетонної суміші не є нерухомим майном у розумінні Цивільного кодексу України, і відповідно приміщення, які передані за договором оренди та позначені літ. «А» - операторська, літ. «Б» - допоміжне (пересувний вагончик), не є нерухомим майном та не підлягають державній реєстрації як обєкти нерухомого майна, і знаходяться на балансі ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» як основі засоби.

Таким чином, КП «Державна реєстраційна служба Одеської області» здійснено відчуження майна, що належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» та здійснено подвійну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН». До Реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно без документів, що підтверджують право власності на обєкти нерухомого майна та виробничого обладнання, відомості про які включені у склад обєкту цілісного майнового комплексу та з грубими порушеннями діючого законодавства.

Як вказує ТОВ «БК «ГІПЕРІОН», дії вищезазначених осіб направлені на позбавлення ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» права власності на належне нерухоме майно, яке зареєстроване в Реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 21427005) відповідно до вимог чинного законодавства та виробничого обладнання (невідємною складовою частиною обєкта нерухомого майна).

Окрім того, як припускає ТОВ «БК «ГІПЕРІОН», підставами таких дій стала попередня змова групи засновників та посадових осіб ТОВ «БЕТОН ЮГ» та ТОВ «НОВА БУДОВА», ТОВ «СІББУДІНВЕСТ», ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, що призвело до того, що за період з 12 січня 2018 року по 21 березня 2018 року (тобто за неповних три місяці) чотири рази відбувалась незаконна перереєстрація майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «БК «ГІПЕРІОН».

Також, у поясненнях ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» зазначено, що позивач у своєму уточненому позові посилається на протиправність наказу № 895/5 від 23.03.2018 року та неправильне застосування Міністерством юстиції України, зокрема, ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з огляду на чинність договорів купівлі-продажу, які стали підставою для незаконної реєстрацій права власності спочатку на ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС», а потім на ТОВ «БЕТОН ЮГ», ТОВ «НОВА БУДОВА» та власне, на позивача ОСОБА_4

При цьому, посилаючись на положення ст.26, ст.37 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», третя особа зазначає, що наказ Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» виданий в порядку, передбаченому законодавством та з урахуванням охоронюваних законом інтересів власника майна.

Зважаючи на вищевикладене, ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 у повному обсязі.

Письмовою ухвалою суду від 30.05.2018 року судом витребувано з Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчену копію матеріалів реєстраційної справи щодо обєкта нерухомого майна - цілісний майновий комплекс, загальною площею 29,2 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул.М. Боровського, буд.31, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101.

Зважаючи на те, що з метою повного та всебічного зясування обставин у справі існувала необхідність в отриманні від Юридичного департаменту Одеської міської ради доказів, а також на те, що у підготовчому засіданні 30.05.2018 року судом встановлені строки для подання учасниками справи заяв по суті справи, беручи до уваги час перебування головуючого судді у справі у відпустці, а також враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, ухвалою суду від 30.05.2018 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі № 815/1446/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 09 липня 2018 року о 14 год. 00 хв.

06 червня 2018 року за вх. №16002/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи з доказами направлення її копії на адреси інших учасників справи (т.2 а.с.15-18), в якій зазначено, що позивач не погоджується з позицією третьої особи ТОВ «БК «Гіперіон» з наступних підстав.

У відповіді на пояснення третьої особи, представник позивача, окрім підстав, якими обґрунтовуються позовні вимоги, додатково вказує, що Міністерство юстиції України вийшло за межі наданих йому повноважень, оскільки встановивши, що на момент розгляду скарги власником майна є не ТОВ «НОВА БУДОВА», як було зазначено в скарзі, а є позивач ОСОБА_4, Міністерство юстиції України повинно було відмовити у задоволенні скарги ТОВ «БК «Гіперіон» на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, як стверджує представник позивача, доводи третьої особи фактично зводяться до оспорювання права власності позивача на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс загальною площею 29,2 кв.м, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. М.Боровського, 31, однак, такі доводи третьої особи не можуть бути розглянути в рамках цього спору, так як вказані обставини не входять до предмету доказування по даній справі.

Окрім цього, у відповіді на пояснення зазначається, що доводи третьої особи щодо того, що площа обєкту нерухомості - цілісного майнового комплексу не може бути 29,2 кв.м. не можуть заслуговувати на увагу, оскільки обґрунтування цієї позиції з боку третьої особи відсутнє. В той же час як зазначає позивач, належне ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно є саме цілісним майновим комплексом, оскільки дозволяє здійснювати замкнутий цикл вироби бетонних сумішів.

Водночас, із посиланням на обґрунтування, наведені у позовній заяві, представник позивача вказує, що доводи ТОВ «БК «Гіперіон» про те, що відомості про складові частини обєкта нерухомого майна, право на які було зареєстровано за номером запису про право власності 24368309 за ТОВ «Нова будова» містить у своєму складі невідємну частину нерухомого майна, яке належить «БК «Гіперіон» на праві власності та складає частину споруди - галереї інертних матеріалів (орієнтовно 1/5 складової частини галереї інертних матеріалів) не відповідають дійсності.

Також, у відповіді на пояснення зазначається, що у тексті пояснень третя особа приводить перелік майна, що належить на праві власності ОСОБА_4, та робить безпідставні, ні на чому не засновані висновки щодо належності цього майна до рухомого чи нерухомого. Зокрема, третя особа вказує, що бетонозмішувальний вузол є рухомим майном - виробничим обладнанням, отже він не підлягає державній реєстрації. Натомість, відповідно до витягу про право власності на майно, що є власністю ТОВ «БК «Гіперіон», у власності ТОВ «БК «Гіперіон» є два бетонозмішувальні вузли (БЗВ) за номерами 4 і 5, які, в свою чергу, є нерухомим майном, оскільки відомості про вказане майно внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На думку представника позивача, зазначені висновки не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на їх безпідставність.

Окрім цього, представник позивача вважає, що докази наявності у третьої особи права власності на нерухоме майно, записи про право власності на яке скасовані за скаргою третьої особи, - відсутні.

Разом з цим, у відповіді на пояснення зазначається, що усі інші твердження третьої особи, які наведені у поясненнях, є безпідставними.

06 червня 2018 року за вх. №16009/18 через канцелярію суду від представника ТОВ «БК «Гіперіон» надійшло клопотання про залучення документів разом із додатками, згідно переліку, наведеному у ньому (т.2 а.с.106а-110а,111-177).

22.06.2018 року за вх. №17731/18 через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2018 року від Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів реєстраційної справи щодо обєкта нерухомого майна №101 (т.2 а.с.23-110, 101а-105а).

Ухвалою суду від 09.07.2018 року, яка прийнята без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання, судом оголошено перерву у розгляді справи до 23.07.2018 року о 09:40 год. для надання учасникам справи часу для ознайомлення із наданими до суду доказами.

23 липня 2018 року за вх. №21202/18 через канцелярію суду від ТОВ «БК «Гіперіон» надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи документів, згідно переліку, який у ньому наведений.

Ухвалою суду від 23.07.2018 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон про розгляд справи №815/1446/18 колегіально у складі трьох суддів.

Разом з цим, 23 липня 2018 року за вх.№ 21072/18 через канцелярію суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

- товариства з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест (, місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.19, офіс 314);

- товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова (65012, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.19, офіс 306).

- товариства з обмеженою відповідальністю Бетон ЮГ (, місцезнаходження: 03148, м.Київ, вул.Володимира Покотила, буд.7/2).

Ухвалою суду від 23.07.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом оголошено перерву у розгляді справи до 25.07.2018 року о 10:00 год. для надання можливості іншим учасникам справи ознайомитись із вищевказаним клопотанням представника третьої особи.

25 липня 2018 року за вх. №ЕП/4126/18 засобами електронної пошти та 25 липня 2018 року за вх. №211405/18 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання представника ТОВ «БК «Гіперіон», в тому числі, щодо залучення третіх осіб.

У підготовчому судовому засіданні 25.07.2018 року, з метою повного та всебічного зясування обставин у справі, враховуючи думку учасників справи, судом на підставі ст.80 КАС України витребувано з Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації додаткові докази у справі.

Ухвалою суду від 25.07.2018 року, з урахуванням виправлень, внесених згідно ухвали суду від 31.07.2018 року, судом:

- частково задоволено клопотання представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон про залучення до участі у справі №815/1446/18 третіх осіб;

- залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест (, місцезнаходження: 04073, м.Київ, Московський просп., буд.11/а) та товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Будова» (код ЄДРПОУ 012, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.19, офіс 306);

- відмовлено в іншій частині клопотання;

- розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № 815/1446/18 та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи;

- призначено підготовче засідання на 20.08.2018 року об 11:00 год.

08 серпня 2018 року за вх. №22995/18 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із доказами направлення його копії на адреси інших учасників справи (т.3 а.с.174-189), в якому, з посиланням на висновки, встановлені у висновку комісії з питань розгляду скарг, відповідач зазначає, що Міністерство юстиції України заперечує проти вказаного адміністративного позову, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, 12.03.2018 р. до Міністерства юстиції України надійшла скарга ТОВ «БК «Гіперіон» від 05.03.2018 р. № 05/03/18-01 з вимогами (з урахуванням доповнень, поданих на засіданні комісії від 22.03.2018 р. № 22/03/18-01): скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 р. № 39185058, прийняте державним реєстратором ОСОБА_5, від 19.01.2018 р. № 39279716, від 07.02.2018 р. № 39568426, прийняті державним реєстратором ОСОБА_6, від 21.03.2018 р. №№ 40240455, 40241092, прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_7 щодо цілісного майнового комплексу загальною площею 29,2 кв. м, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Боровського Миколи, буд. 31, з реєстраційним номером 101. Розглянувши скаргу, подані скаржником документи, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, встановивши обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, Комісія дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

У відзиві зазначено, що результатом розгляду скарги є наказ Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 р. «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень», який, як стверджує відповідач, є правомірним, прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Як стверджує відповідач, з посиланням на обставини, встановлені у висновку Комісії від 22.03.2018 року, державними реєстраторами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при розгляді заяв та прийнятті оскаржуваних рішень №39185058 від 12.01.2018 р., №39279716 від 19.01.2018 року, №39568426 від 07.02.2018 року, порушено законодавство у сфері державної реєстрації прав, а саме: ст.ст. 3, 5, 18, 22, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12, п.14 Порядку № 1127, всупереч яким:

- не перевірено належним чином подані документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв, оскільки до них не додано правовстановлюючих документів на цілісний майновий комплекс; додані до заяв довідки за №№652548-1, 652548-2, 652548-3, де зазначено про те, що предмети договорів купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років, а саме, виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, є цілісним майновим комплексом, не є правовстановлюючими документами у розумінні статті 27 Закону;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що у продавців за договорами купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років відсутня реєстрація права власності у встановленому Законом порядку, що є обовязковим відповідно до статті 3 Закону, та не відмовлено у державній реєстрації прав у звязку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, що є предметом договорів купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років, не підлягає державній реєстрації відповідно до статті 5 Закону, оскільки не є обєктом нерухомого майна.

Тобто, як вказує відповідач, державними реєстраторами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при прийнятті оскаржуваних рішень, всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав не встановлено належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та не відмовлено у державній реєстрації прав, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом.

Відтак, як зазначає відповідач, комісія прийшла до висновку, що оскаржувані рішення №39185058 від 12.01.2018 р., №39279716 від 19.01.2018 р., №39568426 від 07.02.2018 р. підлягають скасуванню.

Також у відзиві на позовну заяву зазначено, що після прийняття оскаржуваних рішень №39185058 від 12.01.2018 р., №;39279716 від 19.01.2018 р., №39568426 від 07.02.2018 р., приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийняті оскаржувані рішення №40240455, №40241092 від 21.03.2018 р. Як стверджує відповідач, рішення №40240455, №40241092 від 21.03.2018 року підлягають скасуванню як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваних рішень №39185058 від 12.01.2018, №39279716 від 19.01.2018 року, №39568426 від 07.02.2018 року.

Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначає, що записи, які були внесені до Державного реєстру прав на підставі оскаржуваних рішень, підлягають скасуванню.

Крім того, відповідач вважає, що Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації розглянула скаргу ТОВ «БК «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-01 відповідно до встановленої законом процедури та вимог чинного законодавства.

Нормативно обґрунтовуючи свої доводи положеннями ч.ч.1, 2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.9, 10,11 Порядку № 1128, відповідач вказує, що розміщення відповідачем оголошення про розгляд скарг ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» на веб-сайті Мін'юсту є належним виконанням приписів п. 10 Порядку № 1128 щодо повідомлення зацікавлених осіб про розгляд таких скарг, зокрема позивача.

Окрім того, як зазначає відповідач, позивач вказує на той факт, що право власності за ним зареєстровано 21.03.2018 р., тоді як засідання Комісії відбулось 22.03.2018 р. На думку відповідача, позивач, посилаючись на положення п. 11 Порядку № 1128 не враховує ту обставину, що під час повідомлення сторін про розгляд скарги ОСОБА_4 не був зацікавленою особою, адже направлення копій скарги сторонам відбулось 15.03.2018, а повідомлення було здійснено напередодні розгляду Комісією скарги. Таким чином, як вказує відповідач, здійснити повідомлення про дату та час розгляду скарги не вбачалось можливим, оскільки статус учасника розгляду скарги позивач отримав запізно, що унеможливлювало у день розгляду скарги по суті повідомити про її розгляд. Водночас, надання відповідачем таких документів зацікавленим особам можливе за умови наявності відповідного звернення вказаних осіб до суб'єкта розгляду скарги. Зважаючи на те, що всі зацікавлені особи були належним чином повідомлені щодо розгляду скарг ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-сайті Мін'юсту, вони об'єктивно мали можливість отримати копії скарг та доданих до них документів напередодні розгляду скарги по суті.

Отже, як стверджує представник Міністерства юстиції України, під час розгляду скарги ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018, відсутні порушення з боку комісії вимог п.п. 10, 11 Порядку № 1128, а отже, рішення комісії про часткове задоволення скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 5 березня 2018 року та скасування вищевказаних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнято у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на положення ч.1 ст.3, ст.5, п.п.1-3 ч.3 ст.10, абз.2 ч.1 ст.16, ч.1, ч.2 ст.18, абз.1 ч.1 ст.22, ст.23, ч.1 ст.24, ст.27, ч.1, ч.2, ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12, абз.1 п.14, п.18, п.40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, п.5, п.9, п.10, п.11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, відповідач вважає, що наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5 Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнятий на основі повного, всебічного, обєктивного дослідження обставин, зазначених у скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому є законним, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 у повному обсязі.

31 липня 2018 року за вх. №22083/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив разом із доказами направлення її копії на адреси інших учасників справи (т.3 а.с.193-196), в якій окрім доводів, які наведені у позовній заяві та у відповіді на пояснення третьої особи, представник позивача додатково зазначає, що відповідач неправильно зазначає положення законодавства щодо надання комісією копій скарг особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, оскільки, відповідач зазначає, що згідно з п. 11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті, однак у пункті 11 зазначено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Як зазначає позивач, субєкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обовязково приймаються комісією до розгляду. Однак, позивач був позбавлений права надати такі обовязкові до прийняття комісією пояснення, оскільки скарга, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції 12.03.2018 року, була розглянута вже через 10 календарних днів - 22.03.2018 року з урахуванням тієї обставини, що тільки 22.03.2018 року були подані уточнення до скарги, відповідно до яких встановлений новий власник нерухомого майна. Отже, як вказує позивач, у даному випадку комісією були порушені і приписи статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і приписи Порядку №1128, який передбачає мінімум два дні для надання можливості заінтересованій особі, зокрема встановленої відповідно до відомостей реєстрів, на отримання копій скарги та надання письмових пояснень по суті справи.

Таким чином, у відповіді на відзив зазначається, що доводи викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на що не можуть бути враховані при розгляді справи.

17 серпня 2018 року за вх. №24097/18 через канцелярію суду від представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова надійшли пояснення до позовної заяви разом із доказами направлення їх копій на адреси інших учасників справи (т.3 а.с.215-224), в яких зазначено, що TOB «Нова Будова» продано ОСОБА_4 цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Боровського Миколи, будинок 31, загальною площею 29,2 кв.м. відповідно до нотаріально укладених договорів від 21.03.2018 року. Продаж вчинено за 700000 грн., які сплачені ОСОБА_4 на користь ТОВ «Нова Будова» у повному обсязі, та претензій до позивача немає. Вищезазначені нотаріальні договори є чинними, неоспореними та не скасованими, а отже позивач набув право власності відповідно до умов чинного законодавства та зареєстрував його у Державному реєстрі прав на нерухоме майно із цілковитим дотриманням закону.

Отже, як вказує третя особа - ТОВ Нова Будова, позовні вимоги ОСОБА_4 є абсолютно законними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, у клопотанні зазначено, що ТОВ Нова Будова на даний час не є власником цього майна, у звязку із чим просить суд проводити розгляд справи без участі ТОВ Нова Будова.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року, оскільки у суду існувала необхідність в отриманні витребуваних судом доказів та оскільки судом встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті справи, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.09.2018 року о 10:00 год., про що постановлено відповідну ухвалу на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

31 серпня 2018 року за вх. №25503/18 та за вх. №25504/18 через канцелярію суду від представника ТОВ БК Гіперіон до суду надійшли пояснення щодо відповіді на відзив представника позивача разом із додатками та доказами направлення їх копій на адреси інших учасників справи (т.4 а.с.3-91).

Так, у вказаних поясненнях, окрім вже наведених доводів, представником ТОВ БК Гіперіон додатково зазначено наступне.

Щодо доводів про несвоєчасне повідомлення позивача, третя особа вказує, що представник позивача помилково посилається на п.10, п.11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, де зазначено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника) не пізніше ніж за два дні до розгляду скарги по суті, оскільки такі зміни були внесені після розгляду скарги 22.03.2018 року, а саме, 18 квітня 2018 року.

Також, як зазначає третя особа, в матеріалах справи міститься роздруківка із сайту Міністерства юстиції України, з якої вбачається, що Міністерство юстиції України опублікувало оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 22.03.2018 року на офіційному веб-сайті, який є публічним та відкритим, та у повній мірі забезпечує заходи інформаційного ресурсу для зацікавлених осіб.

У поясненнях також зазначено, що Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації не повинна використовувати послідовно кожний спосіб повідомлення, оскільки законодавство передбачає альтернативні дії суб'єкта розгляду скарги щодо вибору способу повідомлення зацікавлених осіб. Так, суб'єкт розгляду скарги може застосовувати один із способів, зазначених у п. 10 Порядку №1128.

Як стверджує ТОВ «БК «Гіперіон» у звязку з тим, що ОСОБА_4 під час повідомлення сторін про розгляд скарги не був зацікавленою особою, останньому не направлялись копії скарги; направлення копій скарги іншим сторонам відбулось 15.03.2018, а повідомлення на офіційному сайті Міністерства юстиції України було здійснено напередодні розгляду скарги Комісією.

Щодо розгляду скарги ТОВ «БК «Гіперіон» по суті, то третя особа зазначає, що при зверненні зі скаргою до Міністерства юстиції України ТОВ «БК «Гіперіон» посилалось на незаконне рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 за індексним номером 39185058 від 12.01.2018 року. 22.03.2018 року, з урахуванням нових обставин, ТОВ «БК «Гіперіон» надало уточнену скаргу щодо скасування, у тому числі, рішень: №39279716 від 19.01.2018 року, № 39568426 від 07.02.2018, № 40240455 та № 40241092 від 21.03.2018 року. Комісія, розглянувши скаргу та подані скаржником документи, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, встановивши обставини, які мають значення для розгляду скарги, дійшла до висновку про задоволення скарги. Скарга ТОВ «БК «Гіперіон» була задоволена правомірно з огляду на порушення державними реєстраторами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при прийнятті рішень: №39185058 від 12.01.2018 року, №39279716 від 19.01.2018 року, № 39568426 від 07.02.2018 року законодавства у сфері державної реєстрації прав, а саме: оскільки до документів, поданих для здійснення реєстраційних дій, не додано правовстановлюючий документ на цілісний майновий комплекс.

У поясненнях також зазначено, що довідки за № 652548-1, № 652548-2, 652548-3, не є правовстановлюючим документом розумінні ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Як стверджує третя особа ТОВ «БК «Гіперіон», державними реєстраторами не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що договори купівлі-продажу датовані 2014 та від 2018 років не зареєстровані в реєстрі прав у встановленому Законом порядку, що є обовязковою умовою, а отже документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а також державними реєстраторами не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІМЇКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, що є предметом договорів купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років, не підлягає державній реєстрації відповідно до статті 5 Закону, оскільки не є обєктом нерухомого майна.

Що стосується рішень, прийнятих приватним нотаріусом ОСОБА_7 № №40240455, 40241092 від 21.03.2018 року, то, як зазначає ТОВ «БК «Гіперіон», останні підлягають скасуванню, як такі, що випливають з факту скасування рішень №39185058 від 12.01.2018 року, №39279716 від 19.01.2018 року, № 39568426 від 07.02.2018.

Зважаючи на необхідність отримання витребуваних судом доказів та інформації, враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, для виконання завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 24.09.2018 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №815/1446/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 11.10.2018 року об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 11.10.2018 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест, товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон, про визнання протиправним та скасування наказу та про зобовязання вчинити певні дії та призначено справу №815/1446/18 до судового розгляду по суті на 23.10.2018 року об 11:30 год.

У судовому засіданні 23.10.2018 року судом заслухано вступне слово представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи ТОВ «БК «Гіперіон» та оголошено перерву у розгляді справи до 19.11.2018 року о 14:00 год.

У судовому засіданні 19.11.2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповідях на відзив та на пояснення третьої особи, у наданих під час вступного слова поясненнях, та зважаючи на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.11.2018 року заявлений позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, у наданих під час вступного слова поясненнях, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Представник третьої особи ТОВ «БК «Гіперіон» у судовому засіданні 19.11.2018 року заявлений позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях, у наданих під час вступного слова поясненнях, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Інші треті особи ТОВ Сіббудінвест, ТОВ Нова Будова до суду не зявились, судом повідомлялись належним чином про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, як вже зазначалось судом, ТОВ Нова Будова у раніше поданих до суду поясненнях просило суд розглядати справу без їх участі.

Зважаючи на викладене, враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.1, ч.3 ст.205 КАС України, суд розглядав справу за відсутності третіх осіб - ТОВ Сіббудінвест, ТОВ Нова Будова.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників позивача, відповідача та третьої особи, промову в судових дебатах, ознайомившись із заявами сторін по суті справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» за вих. №05/03/18-01 від 05.03.2018 року подано до Міністерства юстиції України скаргу (т.1 а.с.218-220, т.3 а.с.13-15), в якій, керуючись ч.9 ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.16,17,18 Закону України «Про звернення громадян», Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, товариство просило:

1) задовольнити повністю скаргу на рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_8 за індексним номером 39185058 від 12.01.2018 року шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав;

2) провести перевірку правомірності прийнятого рішення за індексним номером 39185058 від 12.01.2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 та анулювати доступ Державного реєстратора до реєстру речових прав;

3) скасувати акредитацію субєкта державної реєстрації.

Вказана скарга із додатками на 58 аркушах зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року за №8, про що свідчить відтиск відповідного штампу на першому аркуші даної скарги.

22 березня 2018 року за вих. №22/03/18-01 ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» подано до Міністерства юстиції України уточнення до скарги на рішення державного реєстратора (т.1 а.с.221, т.3 а.с.47, т.4 а.с.157) разом із додатком на 36 аркушах інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2018 року, яка міститься на 35 аркушах (т.3 а.с.47-зворотній бік 66). В уточненні зазначено, що станом на день розгляду скарги на рішення державного реєстратора стало відомо, що власник нерухомого майна, який був зареєстрований у державному реєстрі речових прав, здійснив відчуження такого майна, надавши документи до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, і враховуючи цю обставину, керуючись частиною 9 статті 37, статтею 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 16,17,18 Закону України «Про звернення громадян», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» просило врахувати цю обставину та:

1) задовольнити скаргу повністю, з урахуванням доповнень;

2) скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_8 за індексним номером 39185058 від 12.01.2018р.;

3) скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_8 за індексним номером 39279716 від 19.01.2018р.;

4) скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_8 за індексним номером 39568426 від 07.02.2018р.;

5) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за індексним номером 40240455 від 21.03.2018р.;

6) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за індексним номером 40241092 від 21.03.2018 р.

Згідно витягу з протоколу №26 засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року (т.3 а.с.233-234, т.4 а.с.97), вищевказані уточнення, які є доповненнями до скарги від 05.03.2018 року №05/03/15-01, подано представником скаржника безпосередньо під час слухання скарги.

22 березня 2018 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18/01, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року за №7499-33-18, з урахуванням доповнень до неї, складно висновок (т.1 а.с.218-217, т.3 а.с.67-72), згідно якого відповідно до ч.ч.2,5 ст.26, пп. «а», «г» п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 Комісія вирішила:

1) задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 № 05/03/18-01 частково;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 року №39185058, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської; області» ОСОБА_5, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6, від 21.03.2018 року №№ 40240455, 40241092, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень;

3) тимчасово заблокувати доступ державним реєстраторам прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 місяць;

4) у задоволенні інших вимог відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до ч.2, ч.5 ст.26, п.п. «а», «г» п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128, Міністерством юстиції України прийнято наказ №895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (т.1 а.с.16-17, т.2 а.с.103-104, т.3 а.с.73) , яким, зокрема, наказано:

1) задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 № 05/03/18-01 частково;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 № 39185058, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, від 19.01.2018 № 39279716, від 07.02.2018 № 39568426, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6, від 21.03.2018 №№ 40240455, 40241092, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень;

3) тимчасово заблокувати доступ державним реєстраторам прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць;

4) у задоволенні інших вимог відмовити.

У вказаному наказі Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 року, підставою для його прийняття зазначено висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року №7499-33-18.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що 26.03.2018 року Міністерство юстиції України направлено вищевказаний наказ на адреси: ТОВ «БК Гіперіон», державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, ТОВ «Сіббудінвест», ТОВ «Нова будова» та ТОВ «Стройсервіс-Інвест» (т.3 а.с.74-76).

Водночас, у вказаних листах відповідачем розяснено, що відповідно до ч.10 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Як встановлено судом з бази даних «ДСС» та з ЄДР судових рішень, ТОВ «Сіббудінвест», ТОВ «Нова будова», державні реєстратори не звертались до суду з оскарженням наказу Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 року.

При цьому, до суду 02.04.2018 року звернувся позивач ОСОБА_4 з даною позовною заявою, в якій, не погодившись з наказом Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», копія якого позивачем була надана до позовної заяви, просив суд його скасувати та зобовязати відповідача поновити скасовані дії (записи).

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд зазначає наступне.

Зважаючи на те, що предметом спору є наказ Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», даний спір у цій справі стосується виключно підстав та процедури проведення державної реєстрації права власності, та не є спором про право, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Так, як вже встановлено судом, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» прийнятий відповідно до ч.2, ч.5 ст.26, п.п. «а», «г» п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 Міністерством юстиції України прийнято наказ №895/5 від 23.03.2018 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року №7499-33-18.

На виконання вимог ухвали суду від 24.09.2018 року представником Міністерства юстиції України наведено повний перелік документів, що слугували підставою для прийняття висновку Комісії від 22.03.2018 року та наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5, а саме:

1) скарга на рішення державного реєстратора ТОВ «Гіперіон» від 05.03.2018 року;

2) додатки до скарги на 58 арк.: договір про поділ нерухомого майна від 17.07.2018 року; договір про внесення змін та доповнень до договору про поділ нерухомого майна від 02.10.2017 року; договір оренди №2 від 02.05.2016 року; акт прийому-передачі від 02.05.2016 року; договір оренди №1 від 01.01.2017 року; акт прийому-передачі від 01.01.2017 року; балансова довідка №1 ТОВ БК «Гіперіон»; лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 від 05.03.2018 року №00059518; кваліфікаційний сертифікат №002039 серії АЕ; технічний паспорт станом на 13.11.2017 року; кваліфікаційний сертифікат №001504 серії АЕ; інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майнова Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.11.2017 року;

3) уточнення до скарги від 22.03.2018 року №22/03/15-1 з додатками на 36 арк.;

4) листи МЮУ від 15.03.2018 року №9499-33-18/19К, №3/7499-33-18/19К; №4/7499-33-18/19К; №2/7499-33-18/19К;

8) висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року (для прийняття оскаржуваного наказу).

Копії усіх вищевказаних документів містяться в матеріалах справи.

Отже, як вбачається з викладеного, висновок Комісії від 22.03.2018 року та наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5, прийняті за результатом розгляду скарги ТОВ «Гіперіон» від 05.03.2018 року, уточнень до неї від 22.03.2018 року, з урахуванням в тому числі, доданих до них скаржником доказів.

Так, скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року №7499-33-18, з урахуванням доповнення до неї, обґрунтовувалась обставинами та доводами, які є ідентичними тим, що вказані ним як третьою особою у поясненнях до позовної заяви (т.1 а.с.223-232).

Зокрема, посилаючись на те, що ТОВ «БК «Гіперіон» є власником обєкта нерухомого майна (будівель та споруд), розташованого за адресою: Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, будинок № 31, право власності на яке зареєстровано у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим №1717, за записом про право власності: 21427005 від 17.07.2017 р., договору про внесення змін та доповнень до договору про поділ нерухомого майна від 02.10.2017 року, скаржник зазначає, що відповідно до договору оренди №1, укладеного між ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» та ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» 16 травня 2016 р. ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» передало в оренду обєкти нерухомого майна та обладнання (виробниче, технологічне та устаткування), загальною площею нерухомого майна 13597,7 кв.м. (площа із врахуванням додаткових угод), до складу яких входять виробниче обладнання та устаткування, що розміщені на об'єкті нерухомого майна, а також технологічне обладнання, яке забезпечує виробничий цикл в умовах користування належним ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» об'єктом нерухомого майна строком до 31.12.2018 року.

Протягом строку дії цього договору оренди було внесено зміни до нього (додаткова угода № 2 від 01 березня 2017 року, додаткова угода №2 від 15.10.2017 року) щодо складу майна, у зв'язку із відчуженням частини обєктів нерухомого майна на користь третіх осіб. Станом на 27.10.2017 р. та по цей час у користуванні ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» знаходиться 13597,7 кв.м., у складі яких є, в тому числі, IV галерея інертних матеріалів.

ТОВ «БК «Гіперіон» у скарзі зазначено, що відповідно до даних Технічного паспорту, складеного ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» на замовлення власника ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» 13.11.2017р., зокрема, загальна площа галереї інертних матеріалів IV - складає 64600,00 кв.м. При цьому, виробничий цикл експлуатації включає в себе як використання рухомого, так і нерухомого майна у складі «IV галерея інертних матеріалів» та забезпечується наступним: підземна галерея з технологічним устаткуванням (обладнанням) від ділянки №1, ділянки №2, ділянки №3 до похилого конвеєру; місцем (площадкою) під зберігання інертних матеріалів (площею 10000 кв.м., поділених на ділянки№1, №2, №3, №4, №5); приймальні пристрої інертних матеріалів в ділянках №1, №2, №3, №4, №5; підземна галерея з технологічним устаткуванням (обладнанням) від ділянки №2 до похилого конвеєру; зовнішніх похилих конвеєрів №1 та №2; пристроїв для розподілення завантаження інертних матеріалів в бункери бетонозмішувального вузла №1,№2,№3; фундамент під бетонозмішувальними вузлами (БЗВ) №1, №2; №3; місця під зберігання хімічних добавок 150 кв.м.; місця для стоянки авто бетонозмішувачів; місця для замивання автобетонозмішувачів (рициклінінгові ями) площею 400 кв.м., приміщення (операторські) для розміщення пультів управління бетонно-змішувальних вузлів.

Також, у скарзі зазначено, що 01 січня 2017 року між ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» та ТОВ «ТРАНС ЮГСЕРВІС» укладено договір оренди №1 щодо передачі в суборенду, строком до 31.12.2017р. обєкту, який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Миколи Боровського, будинок № 31 у складі: місце під зберігання інертних матеріалів (площею 2000 кв. м. ділянка№1); приймальний пристрій інертних матеріалів в ділянці №1; підземна галерея з усім обладнанням від ділянки №1 до похилого конвеєру; зовнішній похилий конвеєр; пристрій для розподілення завантаження інертних матеріалів в бункери бетонозмішувального вузла (каретка); фундамент під бетонозмішувальним вузлом (БЗВ); місце під зберігання хімічних добавок - 72кв.м.; місце для стоянки автобетонозмішувачів в рамках відведеної площадки площею 252 кв.м., місце для замивки автобетонозмішувачів, площею 60 кв.м. та 315 кв.м. битове приміщення - 15 кв.м.; приміщення майстерні - 36 кв.м.; ємність для води - 20 кубометрів, пересувний військово-битовий пункт без шасі.

Як вказує ТОВ «БК «Гіперіон» у скарзі, об'єкт оренди передавався для розміщення на ньому рухомого майна - бетонно-змішувального вузла (БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску), який використовується Орендарем для виробництва бетонної суміші з подальшим її вивезенням, транспортування, складування та зберігання сипучих матеріалів. Розміщення виробничого обладнання, що належить ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС» (документи підтверджуючи право власності на це виробниче обладнання орендарем не надавалися) БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску передбачалось на фундаменті під бетонозмішувальним вузлом, яке передано в оренду. БЗУ (бетонно-змішувальний вузол) - є обладнанням багаторазового використання, яке призначене для встановлення в необхідному місці з можливістю подальшого переїзду на інше місце, має збірну/розбірну конструкцію для більш зручного його переміщення.

Цільове призначенням об'єкта нерухомого майна зокрема - галереї інертних матеріалів - це складування інертних матеріалів у місці зберігання та подальше їх використання шляхом транспортування з галереї інертних матеріалів комплексним технологічним процесом подачі до необхідних конвеєрів з подальшим відвантаженням у бетонно-змішувальний вузол. Таким чином, встановлене інженерне устаткування (що є рухомим майном) є складовою частиною галереї інертних матеріалів (нерухомого майна).

Скаржник зазначає, що галерея інертних матеріалів на даний час забезпечує технологічний процес транспортування інертних матеріалів на три бетонно-змішувальні вузли, які встановлені на території Товариства та підключені до технологічного процесу.

Посилаючись на ст.181 ЦК України, скаржник вказує, що виробниче обладнання не може вважатися нерухомим майном та є таким, яке можна переміщувати у просторі, та таке переміщення не призведе до знецінення обладнання та зміни його призначення.

Також, у скарзі зазначено, що 23 лютого ТОВ «БК «ГІПЕРІОН», отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дізналося, що увесь склад обєкту оренди, зокрема рухомого майна та нерухомого майна, переданий ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС» зареєстровано за ТОВ «НОВА БУДОВА» (засновником цих товариств є одна і та сама людина). У відповідності до отриманої інформації з Державного реєстру речових прав, 12.01.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 прийнято рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), за індексним номером 391850508 та зареєстровано право власності з номером запису про право власності 24368309 за ТОВ «НОВА БУДОВА», яке стало «власником» цілісного майнового комплексу за адресою: місто Одеса, вулиця Миколи Боровського, будинок № 31, загальною площею 29,2 кв.м. Підставою для внесення реєстрації речового права на нерухоме майно стали: договір купівлі-продажу 26 січня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстраційним №193 укладений між ТОВ «БЕТОН ЮГ» та ТОВ «НОВА БУДОВА» (код ЄДРПОУ 3954450); технічний паспорт від 06.02.2018р., видавник ТОВ «ПРОФГХРОЕКТ»; довідка серія та номер: 652548, видана 06.02.2018, видавник ТОВ«ПРОФПРОЕКТ»; акт прийому-передачі від 26.01.2018р. між ТОВ «БЕТОН ЮГ» та ТОВ «НОВ БУДОВА».

З огляду на вищевикладене ТОВ «БК «Гіперіон» зазначає, що, по перше, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав обєкт нерухомого майна під назвою «Цілісний майновий комплекс площею 29,2 кв.м.» не відповідає ознакам цілісного майнового комплексу як такого, зокрема, у розумінні статті 191 Цивільного кодексу України, ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року № 2269-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

По друге, загальна площа обєкта нерухомого майна під назвою «Цілісний майновий комплекс» площею 29,2 кв.м. не може вважитись ознакою такого майнового комплексу, тому що у логічній постановці та у разі вживання термінів площа обєкту нерухомості - цілісного майнового комплексу не може бути 29,2 квадратних метра.

По третє, відомості про складові частин обєкта нерухомого майна, право на які зареєстровано за номером запису про прав власності: 24368309, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101 (перелік зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) за TOB «HOB БУДОВА» містить в своєму складі: невідємну частину нерухомого майна (яке належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» на праві власності) та складає частину споруди - галереї інертних матеріалів (орієнтовно 1/5 складової частини галереї інертних матеріалів), що також належить ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» на праві власності.

Також, у своїй скарзі ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» зазначає, що державним реєстратором при прийнятті рішення щодо відкриття розділу:

- не враховано наявність у базі даних за цією ж адресою інших зареєстрованих обєктів нерухомого майна з наявними спорудами, зокрема галереї інертних матеріалів, що привело до подвійної реєстрації майна з частковим оформленням нерухомого та рухомого майн тобто, державний реєстратор порушив п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрі України від 25 грудня 2015 р. № 1127, зокрема ним:

- не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав;

- не витребувано від заявника документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, тому що за цією ж адресою зареєстрований інший обєкт нерухомого майна;

- здійснено реєстрацію обєкта нерухомого майна у розмірі частки 1/1.

Окрім того, у своїй скарзі ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» зазначає, що державний реєстратор при прийнятті рішення щодо відкриття розділу порушив ч.3 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки договір купівлі-продажу від 26 січня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №193, укладений між ТОВ «БЕТОН ЮГ» та ТОВ «НОВА БУДОВА» мав би бути зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 у день укладення такого договору.

Також, у скарзі скаржником наведені обєкти, які підлягають технічній інвентаризації із зазначенням того, що відноситься до рухомого майна, до нерухомого майна (невідємної частини галереї інертних матеріалів).

Окрім цього, у скарзі повідомлено про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання.

Згідно висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.03.2018 року, розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18/01 на дії та рішення державних реєстраторів прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, Комісія, з урахуванням обставин, викладених у скарзі, відповідно до даних Державного реєстру прав встановила наступне.

1) Оскаржуване рішення 1 (від 12.01.2018 № 39185058), прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Сіббудінвест» (через уповноважену особу), внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 10.01.2018 року за № 26223507 (далі - заява 1), до якої додані:

- договір, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Стройсервис-Инвест» (продавець) та ТОВ «Сіббудінвест» (покупець), предметом якого є виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ С1МЕМ МОБ1 МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 07.05.2014 за реєстровим номером 925 (далі - договір купівлі-продажу від 2014 року);

- акт прийому-передачі майна від 07.05.2014 (далі - акт від 2014 року);

- технічний паспорт на ЦМК, виготовлений 09.01.2018 товариством з обмеженою відповідальністю «Профпроект», де зазначено, що загальна площа становить 14,6 кв.м (далі технічний паспорт 1);

- довідка товариства з обмеженою відповідальністю «Профпроект» від 09.01.2018 № 652548, у якій зазначено, що вона «ОСОБА_12 власнику: - ТОВ «Сіббудінвест», на підставі договору купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014 року. При проведенні технічної інвентаризації за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського 31, було встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не є виробничим обладнанням, а є відокремленим, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу та що його площа складає 14,6 кв.м. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, зазначений обєкт можливо вважати цілісним майновим комплексом за №31, по вулиці Боровського у м. Одеса, загальною площею 14,6 кв.м (далі довідка №652548-1).

На підставі оскаржуваного рішення від 12.01.2018 року №39185058 державний реєстратор ОСОБА_8 відкрив розділ стосовно ЦМК та вніс запис про право власності № 24368309 за ТОВ «Сіббудінвест».

2) Оскаржуване рішення 2 (від 19.01.2018 року №39279716) прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Сіббудінвест» (через уповноважену особу), внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 19.01.2018 року за № 26360204 (далі - заява 2), до якої додані:

- технічний паспорт на ЦМК, виготовлений 09.01.2018 товариством з обмеженою відповідальністю «Профпроект», де зазначено, що загальна площа становить 29,2 кв.м. (далі - технічний паспорт 2);

- довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Профпроект» від 09.01.2018 № 652548 із зазначенням тих же самих даних, що й у довідці №652548-1, окрім площі ЦМК, яка зазначена як 29,2 кв.м. (далі довідка №652548-2).

На підставі оскаржуваного рішення від 19.01.2018 року №39279716 державним реєстратором ОСОБА_6 внесено зміни до загальної площі ЦМК, а саме змінено загальну площу з 14,6 кв.м. на 29,2 кв.м., а також внесено зміни у записі про право власності №24368309 підстави виникнення права власності, а саме: технічний паспорт 1 та довідку №652548-1 змінено на технічний паспорт 2 та довідку №652548-2 відповідно.

3) Оскаржуване рішення 3 (від 07.02.2018 року №39568426), прийняте державним реєстратором ОСОБА_6 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Нова Будова» (через уповноважену особу), внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 07.02.2018 року за реєстраційним номером 26658418 (далі зава 3), до якої додані:

- договір купівлі-продажу, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Бетон Юг» (продавець) та ТОВ «Нова Будова» (покупець), предметом якого є виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 26.01.2018 за реєстровим номером 193 (далі - договір купівлі-продажу від 2018 року);

- акт прийому-передачі майна від 26.01.2018 року (далі акт від 2018 року);

- технічний паспорт на ЦМК, виготовлений 06.02.2018 товариством з обмеженою відповідальністю «Профпроект», де зазначено, що загальна площа становить 29, 2 кв.м (далі - технічний паспорт 3);

- довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Профпроект» від 06.02.2018 року № 652548, у якій зазначено, що вона «ОСОБА_12 власнику: - ТОВ «Нова Будова», на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2018. При проведенні технічної інвентаризації за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського 31, встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не є виробничим обладнанням, а є відокремленим, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, зазначений обєкт можливо вважати цілісним майновим комплексом за №31, по вулиці Боровського у м. Одеса, загальною площею 29,2 кв.м, який складається з: літ «А» - операторська, літ. «Б» - допоміжне, «І» - бетонозмішувальний вузол, «ІІ» - фундамент під бетонозмішувальним вузлом, «III» - місце під зберігання інертних матеріалів», «IV» - місце для зберіганнях добавок; «V» - місце для стоянки авто-бетонозмішувачів, «VI» - місце для замивання авто-бетонозмішувачів, «VII» - вимощення, №1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; №2 підземна галерея, №3 - зовнішній похилий конвеєр, №4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів (далі довідка №652548-3).

На підставі оскаржуваного рішення від 07.02.2018 року №39568426 внесено зміни до запису про право власності №24368309, а саме, змінено власника з ТОВ «Сіббудінвест» на ТОВ «Нова Будова», а також, змінено у записі про право власності № 24368309 підстави виникнення права власності, а саме договір купівлі-продажу від 2014 року, акт від 2014 року, технічний паспорт 2 та довідку №652548-2 змінено на договір купівлі-продажу від 2018 року, акт від 2018 року, технічний паспорт 3 та довідку №652548-3 відповідно.

4) Оскаржувані рішення 4 (від 21.03.2018 №№ 40240455, 40241092), прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за результатом розгляду відповідних заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4, до яких додано договори купівлі-продажу від 2018 року, акт від 2018 року, технічний паспорт 3 та довідку №652548-3 відповідно.

На підставі оскаржуваних рішень від 21.03.2018 №№ 40240455, 40241092 зареєстровано перехід права власності на ЦМК від ТОВ «Нова Будова» до ОСОБА_4, внаслідок чого внесено запис про припинення права власності за ТОВ «Нова Будова» та внесено два записи про право власності за ОСОБА_4 по ? на ЦМК.

Розглянувши скаргу, подані скаржником документи, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, встановивши обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, Комісія, посилаючись на положення ст.3, ст.5, п.п.1,2 ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.18, абз.1 ч.1 ст.22, ст.23, ч.1, ч.2 ст.24, ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12, абз.1-3 п.14, абз.1 п.18, п.40 Порядку №1127, у висновку зазначає, що державними реєстраторами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при розгляді заяв 1-3 (про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: ТОВ «Сіббудінвест», внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 10.01.20148 року за №26223507; ТОВ «Сіббудінвест», внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 19.01.2018 року за №26360204; ТОВ «Нова Будова», внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 07.02.2018 року за №26658418) та прийнятті оскаржуваних рішень 1-3 (про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426) порушено законодавство у сфері державної реєстрації прав, а саме: статті 3, 5, 18, 22, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 12, 14 Порядку № 1127, всупереч яким:

- не перевірено належним чином подані документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв 1-3, оскільки до цих заяв не додано правовстановлюючий документ на цілісний майновий комплекс. Додані до заяв довідки за № 652548-1, № 652548-2, 652548-3, де зазначено про те, що предмети договорів купівлі-продажу від 2014 року та від 2018 року, а саме: виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МЇКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску - є цілісним майновим комплексом, не є правовстановлюючими документами у розумінні статті 27 Закону;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що у продавців за договорами купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років відсутня реєстрація права власності у встановленому Законом порядку, що є обовязковим відповідно до статті 3 Закону, та не відмовлено у державній реєстрації прав у звязку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, що є предметом договорів купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років, не підлягає державній реєстрації відповідно до статті 5 Закону, оскільки не є обєктом нерухомого майна.

Відтак, у висновку зазначено, що Комісія приходить до висновку, що оскаржувані рішення 1-3 (про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426) підлягають скасуванню.

Після прийняття оскаржуваних рішень 1-3, приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийняті оскаржувані рішення 4 (від 21.03.2018 року №40240455, №40241092).

Як вказано у висновку, під час розгляду скарги по суті Комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав, і вирішує, зокрема, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню (підпункт 5 пункту 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128)

Тобто, як вказано у висновку, оскаржувані рішення 4 (від 21.03.2018 року №40240455, №40241092) підлягають скасуванню як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваних рішень 1-3 (від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426).

Враховуючи вищезазначене, записи, які були внесені до Державного реєстру прав на підставі оскаржуваних рішень, підлягають скасуванню.

Таким чином, у висновку зазначено, що скасування оскаржуваних рішень, записів у Державному реєстрі прав щодо ЦМК є єдиним способом поновлення прав скаржника.

При цьому, документи, на які міститься посилання у висновку в часині оскаржуваних рішень, були надані до суду та містяться в матеріалах справи.

Суд погоджується із встановленими Комісією у висновку від 22.03.2018 року порушеннями, вчиненими державними реєстраторами, що слугувало підставою для прийняття оскаржуваного у даній справі наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2018 р. №895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в частині скасування прийнятих державними реєстраторами рішень від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426, та рішень від 21.03.2018 року №40240455, №40241092, та скасування записів, які були прийняті на підставі цих рішень, та доходячи до вказаного висновку, суд виходить з наступного.

Наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 р. №895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято у звязку із встановленням порушень державними реєстраторами вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, а саме: статей 3, 5, 18, 22, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, але не виключно, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядку №1127), Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 (далі - Порядок №1128), в редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1, п.2 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності; речові права, похідні від права власності.

Частиною 4 статті 3 Закону визначено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з п.п.1,2 ч.3 ст.10 Закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Стаття 22 Закону встановлює вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав, частина 1 якої визначає, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для державної реєстрації прав, і зокрема, відповідно, до п.1, п.14 державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому, частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частин другої і десятої статті 18, частини першої статті 20, частин другої і третьої статті 32, частини третьої статті 34 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з п.6, п.7 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Пунктом 8 Порядку №1127 визначено, що державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обовязково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

За бажанням заявника - власника обєкта нерухомого майна в заяві зазначається електронна адреса такого власника для здійснення з ним зворотного звязку у передбачених законодавством випадках.

Згідно з п.12 Порядку №1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Пунктом 18 Порядку №1127 визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до п.19 Порядку №1127 державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав.

Пунктом 40 Порядку №1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

З висновку Комісії від 22.03.2018 року та з наявних в матеріалах реєстраційної справи документів судом встановлено наступне.

12 січня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 за результатами розгляду заяви ТОВ «Сіббудінвест» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 10.01.2018 року за реєстраційним номером 26223507 (т.2 а.с.39), яку подав ОСОБА_15, згідно з ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39185058, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою Одеська обл., м.Одеса, вул.Боровського Миколи, будинок 31 за субєктом товариством з обмеженою відповідальністю «Сіббудінвест» (т.2 а.с.38).

Також, вказаним рішенням вирішено, в тому числі, відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на обєкт нерухомого майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі рішення від 12.01.2018 року №39185058 державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 відкрито розділ стосовно ЦМК та внесено запис про право власності № 24368309 на обєкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс з реєстраційним номером 101, що розташований за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Боровського Миколи, будинок 31, загальною площею 14,6 кв.м. за ТОВ «Сіббудінвест» (т.2 а.с.40).

При цьому, згідно вказаного ОСОБА_12, підставою виникнення права власності є ті ж самі документи, що зазначені у висновку Комісії та містяться в матеріалах реєстраційної справи, а саме:

- технічний паспорт б/н, виданий 09.01.2018 року ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» (т.2 а.с.42-46);

- акт приймання-передачі від 07.05.2014 року між ТОВ «Стройсервис-Инвест», та ТОВ «Сіббудінвест» (т.2 а.с.50);

- договір № 925 від 07.05.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (т.2 а.с.49);

- довідка №652548, видана 09.01.2018 року ТОВ «Профпроект» (т.2 а.с.48).

Слід зазначити, що 07.05.2014 року між ТОВ «Стройсервис-Инвест» (продавець) та ТОВ «Сіббудінвест» (покупець) укладено договір, згідно умов якого продавцем, на умовах, передбачених цим договором, передано у власність покупцю виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску (т.2 а.с.49).

У п.3.1 розділу 3 цього Договору «Виникнення права власності» зазначається, що право власності у покупця на відчужуваний обєкт купівлі-продажу виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору та підписання сторонами акту прийому-передачі.

Згідно п.5.3 покупець зобовязаний забезпечити належну, за цільовим призначенням та безпечну експлуатацію обєкта купівлі-продажу, його збереження, необхідний ремонт, підтримання справного стану та придатність до експлуатації, запобігати його пошкодженню, погіршенню стану, знищенню, втраті чи псуванню, зменшенню вартості понад норми звичайного зносу, тощо.

07 травня 2014 року згідно акту прийому-передачі майна, ТОВ «Стройсервис-Инвест» передало, а ТОВ «Сіббудінвест» прийняло відповідно до договору від 07.05.2014 року виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 07.05.2014 та зареєстрований за номером 925.

Судом встановлено, що 09.01.2018 року на замовлення ТОВ «Сіббудінвест» ТОВ «Профпроект» видано технічний паспорт на виробничий будинок ЦМК загальною площею 14,6 кв.м., який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Боровського (вул.Промислова), №31.

Також, товариством з обмеженою відповідальністю «Профпроект» 09.01.2018 за № 652548, видано довідку ТОВ «Сіббудінвест», в якій зазначено, що вона видана на підставі договору купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014 року про те, що при проведенні технічної інвентаризації за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського 31 було встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не є виробничим обладнанням, а є відокремлений, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, зазначений обєкт можливо вважати цілісним майновим комплексом за №31, по вулиці Боровського у м. Одеса, загальною площею 14,6 кв.м.

Також, судом встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Сіббудінвест» (через уповноважену особу), внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 19.01.2018 року за № 26360204 прийнято рішення від 19.01.2018 року №39279716 про реєстрацію змін до права власності (т.2 а.с.106-107).

На підставі оскаржуваного рішення від 19.01.2018 року №39279716 державним реєстратором ОСОБА_6 внесено зміни до загальної площі ЦМК, а саме змінено загальну площу з 14,6 кв.м. на 29,2 кв.м., а також внесено зміни у запис про право власності №24368309, та підставою виникнення права власності зазначені:

- технічний паспорт, виготовлений 09.01.2018 ТОВ «Профпроект», замість технічного паспорту від 09.01.2018, виданого ТОВ «Профпроект»;

- довідку ТОВ «Профпроект» від 09.01.2018 № 652548, замість довідки ТОВ «Профпроект» від 09.01.2018 № 652548.

Окрім того, як встановлено судом, державним реєстратором ОСОБА_6 за результатами розгляду заяви ТОВ «Нова Будова» про внесення змін до запису, внесеної у базу даних заяв Державного реєстру прав 07.02.2018 року за реєстраційним номером 26658418 (т.2 а.с.51) прийнято рішення від 07.02.2018 року №39568426 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.2 а.с.55).

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі рішення від 07.02.2018 року №398568426 державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_6 внесено зміни до запису про право власності № 24368309, змінено у записі про право власності № 24368309 підстави виникнення права власності, вказано відомості про складові частини обєкта нерухомого майна (т.2 а.с.56).

Так, підставами виникнення права власності у ТОВ «Нова Будова» на вказане майно зазначено: договір купівлі-продажу від 26.01.2018 року №193, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу; технічний паспорт, виготовлений 06.02.2018 року ТОВ «Профпроект»; акт прийому-передачі майна від 26.01.2018 року між ТОВ «Нова Будова» та ТОВ «Бетон Юг».

Судом встановлено, що 26.01.2018 року між ТОВ «Бетон Юг» (продавець) та ТОВ ТОВ «Нова Будова» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно умов продавцем, на умовах, передбачених цим договором, передано у власність покупцю виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску (т.2 а.с.62).

У п.1.2 Договору вказано, що зазначений обєкт купівлі-продажу належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного ТОВ «Бетон ЮГ» з ТОВ «Сіббудінвест» 24.10.2014 року, акту прийому-передачі від 24.10.2014 року.

У п.3.1 розділу 3 цього Договору «Виникнення права власності» зазначається, що право власності у покупця на відчужуваний обєкт купівлі-продажу виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору та підписання сторонами акту прийому-передачі.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 26.06.2018 року та зареєстрований за номером 193.

26.01.2018 року згідно акту прийому-передачі майна ТОВ «Бетон Юг» передало, а ТОВ «Нова Будова» прийняло виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску (т.2 а.с.61).

Судом встановлено, що 06.02.2018 року на замовлення ТОВ «Нова Будова» ТОВ «Профіпроект» видано технічний паспорт на виробничий будинок ЦМК загальною площею 29,2 кв.м. (поверх літ «А»-14,6 кв.м, поверх літ «Б»-14,6 кв.м,), який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Боровського (вул.Промислова), №31 (т.2 а.с.57-60).

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Профпроект» 06.02.2018 за № 652548 видано довідку ТОВ «Нова будова», в якій зазначено, що вона видана власнику: ТОВ «Нова будова», на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2018 року, та вказано, що при проведенні технічної інвентаризації за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського 31, було встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не є виробничим обладнанням, а є відокремленим, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, зазначений обєкт можливо вважати цілісним майновим комплексом за №31, по вулиці Боровського у м. Одеса, загальною площею 29,2 кв.м, який складається з: літ «А» - операторська, літ. «Б» - допоміжне, «І» - бетонозмішувальний вузол, «ІІ» - фундамент під бетонозмішувальним вузлом, «III» - місце під зберігання інертних матеріалів», «IV» - місце для зберіганнях добавок; «V» - місце для стоянки авто-бетонозмішувачів, «VI» - місце для замивання авто-бетонозмішувачів, «VII» - вимощення, №1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; №2 підземна галерея, №3 - зовнішній похилий конвеєр, №4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів (т.3 а.с.63).

Отже, як вбачається з викладеного:

- По-перше, у договорах від 07.05.2014 року та від 26.01.2018 року зазначається, що право власності у покупців (ТОВ «Сіббудінвест», ТОВ «Нова будова») на відчужуваний обєкт купівлі-продажу виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору та підписання сторонами акту прийому-передачі. При цьому, у договорах не міститься умов щодо того, що право власності на обєкт купівлі-продажу підлягає державній реєстрації після укладання його сторонами, підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Водночас, вказані договори у розділі 3 «Виникнення права власності» не містять умов того, що право власності виникає у покупців з моменту державної реєстрації цього права у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та у відповідності із чинним законодавством.

- По-друге, як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.01.2018 року, укладеного між ТОВ «Бетон Юг» (продавець) та ТОВ ТОВ «Нова Будова» (покупець) продавцем, на умовах, передбачених цим договором, передано у власність покупцю виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, яке належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного ТОВ «Бетон ЮГ» з ТОВ «Сіббудінвест» 24.10.2014 року, акту прийому-передачі від 24.10.2014 року.

Як вже встановлено судом, 07.05.2014 року між ТОВ «Стройсервис-Инвест» (продавець) та ТОВ «Сіббудінвест» (покупець) укладено договір, згідно умов якого продавцем, на умовах, передбачених цим договором, передано у власність покупцю виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску.

Отже, як вбачається з викладеного, станом на 25.10.2014 року ТОВ «Сіббудінвест» вже не було власником виробничого обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, оскільки продало його ТОВ «Бетон Юг».

При цьому, як також встановлено судом, за результатами розгляду заяви ТОВ «Сіббудінвест» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 10.01.2018 року за реєстраційним номером 26223507, державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5 12 січня 2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39185058, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою Одеська обл., м.Одеса, вул.Боровського Миколи, будинок 31 за субєктом товариством з обмеженою відповідальністю «Сіббудінвест» (т.2 а.с.38).

Водночас, згідно вказаного ОСОБА_12, підставою виникнення права власності є:

- технічний паспорт б/н, виданий 09.01.2018 року ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» (т.2 а.с.42-46);

- акт приймання-передачі від 07.05.2014 року між ТОВ «Стройсервис-Инвест», та ТОВ «Сіббудінвест» (т.2 а.с.50);

- договір № 925 від 07.05.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (т.2 а.с.49);

- довідка №652548, видана 09.01.2018 року ТОВ «Профпроект» (т.2 а.с.48).

Таким чином, викладене свідчить про те, що ТОВ «Сіббудінвест», не будучи станом на 10.01.2018 року власником майна - виробничого обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, подало заяву про державну реєстрацію за собою права власності на це майно та в подальшому про внесення змін щодо права власності.

По-третє, зі змісту вищевказаних договорів вбачається, що ТОВ «Сіббудінвест», ТОВ «Нова будова» придбали виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску за договорами від 07.05.2014 року та від 26.01.2018 року, в яких не міститься жодних даних, що вказане майно виробниче обладнання є нерухомим майном.

Більш того, ні у вказаних договорах, ні у актах приймання-передачі не вказувались жодні дані щодо площі цього обєкту, його складових, а такі зявились вперше лише на підставі довідки №652548, виданої ТОВ «Профпроект» 09.01.2018 року, та в подальшому 06.02.2018 року, в якій вказується, що при проведенні технічної інвентаризації за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського 31, було встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не є виробничим обладнанням, а є відокремленим, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу.

При цьому, як встановлено судом з матеріалів реєстраційної справи, жодних інших документів, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядком 1127, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав.

Згідно з п.10 Порядку №1127, під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, обовязково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.

Відповідно до п.12 Порядку №1127, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обовязково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Пунктом 25 Порядку №1127 визначено, що заява, що долучалася до документів, поданих для державної реєстрації прав, інші заяви, що подавалися субєкту державної реєстрації прав або нотаріусу, документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, а також інші документи, що були отримані у паперовій формі державним реєстратором під час розгляду заяви та не підлягають поверненню заявнику, долучаються до відповідної реєстраційної справи або зберігаються субєктом державної реєстрації прав, нотаріусом протягом трьох років.

Документи та/або відомості, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час розгляду заяви, а також електронні копії оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 цього Порядку, виготовлені шляхом сканування та долучені до відповідної заяви, зберігаються в електронній формі у зазначеному Реєстрі.

При цьому, частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ч.3 та ч.4 вказаної статті у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону визначено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках, як подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

При цьому, частиною 1 статті 24 Закону встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з ч.2 статті 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

При цьому, не зважаючи на наведені та вищевказані судом положення законодавства, державними реєстраторами при поданні заяв та прийнятті вищевказаних рішень:

- не перевірено належним чином подані документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв, оскільки до цих заяв не додано правовстановлюючий документ на цілісний майновий комплекс. Суд погоджується із позицією відповідача, що додані до заяв довідки за № 652548, де зазначено про те, що предмети договорів купівлі-продажу від 2014 року та від 2018 року, а саме: виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МЇКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску - є цілісним майновим комплексом, не є правовстановлюючими документами у розумінні статті 27 Закону;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що у продавців за договорами купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років відсутня реєстрація права власності у встановленому Законом порядку, що є обовязковим відповідно до статті 3 Закону, та не відмовлено у державній реєстрації прав у звязку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- не перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав у звязку з тим, що виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗУ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, що є предметом договорів купівлі-продажу від 2014 та від 2018 років, не підлягає державній реєстрації відповідно до самих умов договорів купівлі продажу та статті 5 Закону, оскільки не є обєктом нерухомого майна.

Тобто, при прийнятті оскаржуваних рішень, всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав не встановлено належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та не відмовлено у державній реєстрації прав, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом для здійснення реєстрації речових прав.

Відповідно до п.п.1,2 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за №42/28172 (далі - Положення) Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначений статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до ч.1 вказаної статті рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (імя) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (імя) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Як вбачається зі скарги ТОВ «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-01-01 (дата реєстрації в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року за вх. №8), з урахуванням уточненої скарги від 22.03.2018 року №22/03/18-01, вона містить усі необхідні реквізити, які визначені положеннями ч.5 ст.37 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації субєкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Відповідно до ч.8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною пятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у звязку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.9 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру розгляду відповідно до Законів України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації, територіального органу Мінюсту (далі - субєкт оскарження), що здійснюється Мінюстом та його територіальними органами (далі - субєкт розгляду скарги) визначає Порядок №1128.

Відповідно до п.2 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг субєктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мінюстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з абз.1, абз.2 п.4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обовязкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з п.4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України Про звернення громадян з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її субєктом розгляду скарги.

Відповідно до п.5 Порядку №1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень субєкта розгляду скарги (належний субєкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у субєкта розгляду скарги.

Пунктом 8 Порядку №1128 визначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у субєкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення субєктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність субєкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято субєктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність субєктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п.12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги субєкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Згідно з п.13 Порядку №1128 якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Пунктом 14 Порядку №1128 визначено, що висновок комісії, на підставі якого субєктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обовязково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність субєкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обовязковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття субєктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність скасування спірних рішень державних реєстраторів від 12.01.2018 року, 19.01.2018 року та від 07.02.2018 року.

При цьому, що стосується прийняття після вищевказаних рішень, приватним нотаріусом ОСОБА_7 рішень від 21.03.2018 року №40240455, №40241092, суд зазначає наступне.

Як вказано у висновку, під час розгляду скарги по суті Комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав, і вирішує, зокрема, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню (підпункт 5 пункту 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128)

Тобто, як вказано у висновку, оскаржувані рішення від 21.03.2018 року №40240455, №40241092 підлягають скасуванню як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваних рішень від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426.

Судом встановлено, що рішення від 21.03.2018 №№ 40240455, 40241092 прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за результатом розгляду відповідних заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4, до яких додано договори купівлі-продажу від 21.03.2018 року (т.2 а.с.85-86, 101а-102а), що зазначені як підстави виникнення права власності.

На підставі рішень від 21.03.2018 №№ 40240455, 40241092 зареєстровано перехід права власності на ЦМК від ТОВ «Нова Будова» до ОСОБА_4, внаслідок чого внесено запис про припинення права власності за ТОВ «Нова Будова» та внесено два записи про право власності за ОСОБА_4 по ? на ЦМК.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, ТОВ «Нова будова» (продавець) передає (продає) у власність, а ОСОБА_4 приймає (купує) у власність по ? за кожним договором частки цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Боровського Миколи, буд.31, загальною площею 29,2 кв.м. Цілісний майновий комплекс, 1/2 частка якого відчужується в цілому складається з: з: літ «А» - операторська, літ. «Б» - допоміжне, «І» - бітонозмішувальний вузол, «ІІ»- фундамент під бітонозмішувальним вузлом, III» - місце під зберігання інертних матеріалів», «IV» - місце для зберігання хімічних добавок, «V» - місце для стоянки автобетонозмішувачів, «VІ» - місце для замивання автобетонозмішувачів, «VII» - вимощення, №2 - підземна галерея, №1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; №3 - зовнішній похилий конвеєр, №4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів.

Відповідно до п.2 вказаних Договорів цілісний майновий комплекс, 1/2 частка якого відчужується є власністю продавця на підставі ОСОБА_12 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого комунальним підприємством «Реєстраційна служба Одеської області», 07.02.2018 року, індексний номер витягу 113226573, договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_11, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 26.01.2018 року, за реєстровим №193; акту прийому-передачі майна, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Бетон Юг» та товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Будова» 26.01.2018 року, технічного паспорту, виданого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», 06.02.2018 року; довідки, виданої ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», 06.02.2018 року №652548.

Відповідно до п.12 вказаних договорів, право власності на відчужувану 1/2 частку цілісного майнового комплексу підлягає державній реєстрації, після укладення цих Договорів, їх підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Право власності на відчужувану 1/2 частку цілісного майнового комплексу, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та у відповідності з чинним законодавством.

Тобто, внесення записів приватним нотаріусом стосовно права власності на нерухоме майно позивача стало можливим внаслідок допущених державними реєстраторами порушень приписів чинного законодавства, порядку прийняття рішень та вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, тобто є похідними рішеннями, що випливають з факту скасування незаконних рішень та були вчинені за наслідком прийняття таких рішень.

Отже, зважаючи на вищевикладене судом та наведені положення законодавства, суд погоджується із позицією відповідача, що рішення від 21.03.2018 року №40240455, №40241092 підлягали скасуванню як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваних рішень від 12.01.2018 року №39185058, від 19.01.2018 року №39279716, від 07.02.2018 року №39568426.

Враховуючи вищезазначене, записи, які були внесені до Державного реєстру прав на підставі оскаржуваних рішень, також підлягали скасуванню.

З урахуванням встановлених судом обставин, зважаючи на положення діючого законодавства, суд вважає, що порушення, які встановлені у висновку Комісії від 22.03.2018 року, що слугував підставою для прийняття спірного наказу від 23.03.2018 року №895/5 знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, а наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5 про скасування відповідних рішень державних реєстраторів прийнято в межах компетенції, визначеної законом (ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень»).

При цьому, з урахуванням вищенаведеного, доводи позивача, що зазначені вище нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 21.03.2018 року є документами, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на цілісний майновий комплекс, і на даний час ці договори є чинними, ніким не оспорюваними та не скасованими, судові рішення про визнання цих договорів недійсними відсутні, і отже, посилання у спірному наказі Міністерства юстиції України № 895/5 від 23.03.2018 року на ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень» в якості підстави для скасування подальших реєстраційних дій є протиправним, судом не беруться до уваги, оскільки Комісією надається оцінка рішенням державного реєстратора, перевіряються відомості, що містяться в Державному реєстрі речових прав чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не вирішуються питання щодо недійсності цивільно-правового договору.

Питання щодо обов'язковості виконання умов вказаних договорів, правових наслідків їх укладення тощо, в разі їх виникнення, можуть бути вирішені сторонами такого договору, в тому числі при зверненні до суду в порядку господарського або ж цивільного судочинства, та не є предметом дослідження в адміністративному спорі.

При цьому, судом також відхиляються посилання позивача на процедурні порушення при розгляді скарги ТОВ «БК «Гіперіон» через їх безпідставність та недоведеність при розгляді справи, з урахуванням наступного.

Щодо тверджень позивача про неповідомлення останнього про засідання комісії, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обовязково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), субєкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від субєкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Згідно з п.10 Порядку №1128 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) субєкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

При цьому, згідно з п.10 Порядку №1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів № 286 від 18.04.2018) субєкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Таким чином, станом на дату розгляду скарги ТОВ «БК «Гіперіон» субєкт розгляду скарги мав своєчасно повідомити особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги.

Отже, враховуючи викладене, твердження позивача, про обовязок Комісії повідомити позивача про розгляд скарги не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, є нормативно необґрунтованим, оскільки такий обовязок виник у Комісії вже після розгляду скарги ТОВ «БК «Гіперіон».

Водночас, суд зазначає, що посилаючись на неповідомлення позивача про розгляд скарги, представник позивача вказує, що були порушені його права щодо можливості бути присутнім та надати пояснення.

Як вже зазначено судом, таке повідомлення передбачено у наступні способи:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

У скарзі ТОВ «БК «Гіперіон», в уточненнях до неї не було зазначено телефонного номеру позивача ОСОБА_4

Водночас, ні у скарзі із доповненням до неї, ні у наданих до скарги документах, не містилось даних щодо адреси електронної пошти позивача ОСОБА_4

При цьому, судом встановлено з матеріалів реєстраційної справи, що у поданих позивачем 21.03.2018 року заявах про державну реєстрацію прав та обтяжень (щодо права власності) (т.2 а.с.64, 87), ним у відповідній графі «телефон/адреса електронної пошти» не було зазначено жодних відомостей.

Водночас, в матеріалах реєстраційної справи, а саме, в документах, поданих до реєстрації позивачем, також не міститься жодних даних щодо номеру телефону та адреси електронної пошти позивача ОСОБА_4

В свою чергу, як встановлено судом, Комісією було виконано п.9, п.10 Порядку №1128 та розміщено на офіційному веб-сайті Мінюсту оголошення про засідання комісії 22.03.2018 року, зокрема, щодо розгляду по суті скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-01, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року за №7499-33-18 (т.4 а.с.8).

Разом з цим, як встановлено судом, на виконання п.9, п.10 Порядку №1128 Міністерством юстиції України встановлено згідно відомостей з реєстрів телефонні номери суб'єктів оскарження та інших заінтересованих осіб, а саме, з наявної в матеріалах справи копії витягу з тому 3 реєстраційного журналу телефонограм відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав (т.3 а.с.231-232, т.4 а.с.101-102), судом встановлено, що 21.03.2018 року за порядковим номером « 92» до нього внесено інформацію про те, що:

- номер засобу телефонного звязку скаржника « НОМЕР_1» не є дійсним;

- за номером телефонного звязку ТОВ «Сіббудінвест» « НОМЕР_2» вхідні дзвінки заблоковані оператором;

- інших засобів звязку не встановлено.

Водночас, судом встановлено, що в скарзі ТОВ «Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/18-01-01 (дата реєстрації в Міністерстві юстиції України 12.03.2018 року за вх. №8) відсутні як номери засобів звязку скаржника, так і номери засобів телефонного звязку ТОВ «Сіббудінвест».

З наданої до суду копії листа державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 14.08.2018 року №3623/06-3-11 (т.4 а.с.148), який складений у відповідь на лист директора Департаменту державної реєстрації та нотаріату ОСОБА_16 від 09.08.2018 року №140/19.5/36-18 (т.3 а.с.236), судом встановлено, що оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яке відбулося 22.03.2018 року, було розміщено 21.03.2018 року.

При цьому, суд зауважує, що диспозиція зазначеної норми п.10 Порядку №1128 передбачає альтернативні дії суб'єкта розгляду скарги щодо вибору способу повідомлення зацікавлених осіб. Суб'єкт розгляду скарги може застосовувати один із способів, зазначених у вказаній нормі, а черговість використання кожного конкретного способу визначається суб'єктом розгляду скарги в залежності від конкретних обставин та наявної у нього інформації.

Таким чином, судом встановлено, що Міністерство юстиції України, у відповідності до п.9, п.10 Порядку №1128 своєчасно повідомлено осіб, запрошених до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту, а також, здійснено усі інші можливі дії щодо повідомлення скаржника, субєктів оскарження та інших заінтересованих осіб про засідання Комісії.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не міг дізнатися про розгляд скарги ТОВ «БК «Гіперіон», оскільки право власності на обєкт нерухомого майна за ним зареєстровано лише 21.03.2018 року, окрім вищевказаного, зважаючи також на наступне.

З наявної в матеріалах справи роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 разом із ОСОБА_17 є засновниками товариства з обмеженою відповідальністю «Промбетон» (ідентифікаційний номер юридичної особи 40461915) (т.2 а.с.150-153).

При цьому, ОСОБА_17 є також засновником, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА БУДОВА» (ідентифікаційний номер юридичної особи 39544950) (т.2 а.с.159-162).

В свою чергу, одним із зацікавлених осіб у розгляді скарги було ТОВ «Нова будова», на адресу якого відповідачем направлено лист, разом із копією скарги ТОВ «БК Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/15-01.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_17 є засновниками товариства з обмеженою відповідальністю «Промбетон», суд допускає, що у позивача могла бути обєктивна можливість дізнатись про розгляд скарги, ще й від вказаної особи.

Відповідно до п.11 Порядку №1128 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Субєкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обовязково приймаються комісією до розгляду.

Суд зазначає, що положеннями п. 11 Порядку № 1128 передбачено саме надання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, а не обов'язок суб'єкта розгляду скарги направити вказані документи таким особам та надання відповідачем таких документів зацікавленим особам можливе за умови наявності відповідного звернення вказаних осіб до суб'єкта розгляду скарги.

З наявних доказів вбачається, що 15 березня 2018 року Міністерство юстиції України на адреси: державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_5, ТОВ «Сіббудінвест», ТОВ «Нова будова» та ТОВ «Стройсервіс-Інвест» направило лист разом із копією скарги ТОВ «БК Гіперіон» від 05.03.2018 року №05/03/15-01 (т.3 а.с.65-66-зворотній бік, т.4 а.с.152-153).

У вказаних листах відповідачем зазначено, що додані до скарги документи можуть бути отримані адресатами за їх вимогою, а також у них повідомлено про те, що про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» рубрики «послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

Отже, відповідачем було належним чином виконано положення п.11 Порядку №1128 при розгляді скарги ТОВ «БК Гіперіон».

При цьому, суд зазначає, що неотримання особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду згідно з п. 9 Порядку №1128.

Враховуючи вищезазначені обставини та положення діючого законодавства, суд доходить висновку, що наказ Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №895/5 Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень винесено у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень та задоволення позовних вимог в цій частині.

Вимоги позивача про зобов'язання Міністерства юстиції України поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовані записи є похідними від вимоги про скасування наказу, у зв'язку з чим задоволенню також не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, враховуючи наведені судом вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест, товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон, про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2018 № 895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобовязання Міністерства юстиції України поновити скасовані ним реєстраційні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

19.11.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

У звязку із відмовою у задоволенні позовної заяви, розподіл судових витрат згідно ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 94, 120, 139, 241-246, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Сіббудінвест, товариства з обмеженою відповідальністю Нова Будова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Гіперіон, визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2018 № 895/5 Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про зобовязання Міністерства юстиції України поновити скасовані ним реєстраційні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.11.2018 року.

Суддя О.М. Соколенко

.