Справа № 320/5332/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року № 320/5332/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

представників позивача: Заіки О.Ф., Шевченка М.В., ОСОБА_10.,

представника відповідача: Станіславського Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Юнівест Препрес"
доГоловного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнівест Препрес» з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2018 № та №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №810/5332/18.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки відповідачем надано неправильну оцінку фактичним обставинам, внаслідок чого зроблено помилкові висновки про завищення витрат при списанні пального.

Позивач зазначає, що не визнані контролюючим органом витрати були сформовані під час списання пального, використаного транспортними засобами, що перебувають в оренді у ТОВ «Юнівест Препрес» та використовуються останнім у виробничих цілей.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що контролюючий орган не мав підстав збільшувати грошові зобов'язання ТОВ «Юнівест Препрес» на суму списаного пального.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що у період з 2015 по 2017 рік ТОВ «Юнівест Препрес» здійснювалось списання пального, використання якого у господарській діяльності не підтверджується первинним документами, зокрема, подорожніми листами, наказами і посвідченнями про відрядження.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що пальне, списане в охоплений перевіркою період, було використане на цілі, що не пов'язані з господарською діяльністю ТОВ «Юнівест Препрес», у зв'язку з чим контролюючим органом обґрунтовано було не визнано вплив цих витрат на об'єкт оподаткування податком на прибуток.

У судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідачів позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 21.05.2018 по 11.06.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Юнівест Препрес» щодо дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

Результати перевірки оформлені актом від 18.06.2018 №493/10-36-14-14/3353482 (далі - Акт перевірки) (а.с. 6-22).

Перевіркою виявлено порушення ТОВ «Юнівест Препрес» вимог:

- пункту 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на суму 27962,00 грн.

- пункту 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, у результаті чого завищене від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у періоді, що перевірявся, на суму 233240,00 грн.

Таких висновків контролюючий орган дійшов встановивши, що в охопленому перевіркою періоді ТОВ «Юнівест Препрес» відносило до складу витрат підприємства витрати на бензин та дизельне паливо, що було використане працівниками ТОВ «Юнівест Препрес» для цілей, не пов'язаних з господарською діяльністю підприємства.

Як вбачається з Акту перевірки, у період з 2015 по 2017 рік ТОВ «Юнівест Препрес» було списано та віднесено до складу витрат підприємства пальне на загальну суму 436018,57 грн. При цьому наказів та посвідчень на відрядження, а також подорожніх листів, які б вказували на зв'язок поїздок, на які витрачалось списане пальне на суму 436018,57 грн., з господарською діяльністю позивач під час перевірки не надав.

Розглянувши Акт перевірки, Головним управління ДФС у Київській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 09.07.2018 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 31607,00 грн., у тому числі на 25285,00 грн. за податковим зобов'язанням та на 6322,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1, а.с. 37);

- від 09.07.2018 №, яким позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 230043,00 грн. (т.1, а.с. 38).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

З'ясовуючи фактичні обставини справи, за яких контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем витрат, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Юнівест Препрес» з однієї сторони та особами, які працюють у нього за трудовим договором з іншої, а саме, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10., ОСОБА_8 були укладені договори оренди, за умовами яких ТОВ «Юнівест Препрес» приймає у строкове платне володіння та користування автомобілі Ford Focus C-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1; Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2; Citroen C4, реєстраційний номер НОМЕР_3; Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_4; Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_5 (т.3, а.с. 137-153).

Суд зазначає, що зазначені договори містять аналогічні положення у частині істотних умов договору.

Зокрема, умовами вказаних договорів передбачено, що зазначені автомобілі будуть використовуватись ТОВ «Юнівест Препрес» для службових поїздок персоналу останнього, а також для перевезення дрібних речей. На період дії договорів оренди ТОВ «Юнівест Препрес» зобов'язувалось за власний рахунок здійснювати заправку автомобілів паливно-мастильними матеріалами.

Судом встановлено, що у період з 2015 по 2017 рік ТОВ «Юнівест Препрес» на підставі щомісячних звітів про використання пального працівниками ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10., ОСОБА_8 було списано та віднесено до складу витрат ТОВ «Юнівест Препрес» пальне на загальну суму 436018,57 грн, у тому числі бензину на суму 331725,79 грн. та дизельного палива на суму 104283,09 грн., що підтверджується відомостями на списання пального за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 (т.1, а.с. 49-84) та звітами про використання ПММ орендованого легкового автомобіля (т.1, а.с. 85-203).

Наведені обставини учасниками справи не заперечуються.

Вирішуючи, чи було дотримано позивачем вимоги податкового законодавства при формуванні спірних витрат, на суму яких позивачем було зменшено об'єкт оподаткування податком на прибуток, суд виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №391/3684, фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства/установи за звітний період.

Звіт про фінансові результати - це звіт про доходи, витрати і фінансові результати діяльності підприємства/установи.

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 № 87, передбачено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками) за звітний період.

Пунктом 32 цього ж положення встановлено, що прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування визначається як алгебраїчна сума прибутку (збитку) від операційної діяльності, фінансових та інших доходів (прибутків), фінансових та інших витрат (збитків).

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від № 290 від 29.11.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з пунктом 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від № 318 від 31.12.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» об'єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов'язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість задекларованих у податковій і бухгалтерській звітності показників витрат первинними документами покладається на платника податків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною 1 статті 9 вказаного закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З аналізу наведених правових норм податкового законодавства слідує, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У контексті викладеного суд зазначає, що вартість придбаного пального визнається витратами підприємства лише у тому випадку, коли його списання відбулось на підставі первинного документу, що за формою та змістом відповідає вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містить інформацію про фактичний пробіг автомобіля, фактичні витрати пально-мастильних матеріалів, а також підтверджує виробничий характер маршруту прямування транспорту.

Отже, виключно за умови наявності зв'язку з господарською діяльністю та відповідного документального підтвердження, вартість паливно-мастильних матеріалів, в залежності від цілей використання автомобіля, може бути віднесена на загальновиробничі, операційні чи адміністративні витрати.

Судом встановлено, що автомобілі Ford Focus C-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1; Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2; Citroen C4, реєстраційний номер НОМЕР_3; Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_4; Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_5, на які в охоплений перевіркою період було списане пальне, є власністю ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10., ОСОБА_9

Як вбачається з матеріалів справи, в охопленому перевіркою періоді ОСОБА_10, який передав в оренду ТОВ «Юнівест Препрес» автомобілі Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_4, Citroen C4, реєстраційний номер НОМЕР_3, займав посаду директора ТОВ «Юнівест Препрес».

Відповідно до карти посади (посадової інструкції) завданням директора є визначення стратегії розвитку посади, організація ефективної роботи компанії, координація бізнес-підрозділів та сервісних служб. Директор самостійно та гнучко визначає свої задачі та функціональні обов'язки для досягнення поставлених засновниками цілей; самостійно складає свій графік роботи (т.2, а.с. 142).

ОСОБА_7, який передав в оренду ТОВ «Юнівест Препрес» автомобіль Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2, в охопленому перевіркою періоді займав посаду керівника бізнес-напрямку «Креативна студія» ТОВ «Юнівест Препрес».

ОСОБА_6, який передав в оренду ТОВ «Юнівест Препрес» автомобіль Ford Focus C-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1, в охопленому перевіркою періоді займав посаду керівника бізнес-напрямку «Препрес бюро» ТОВ «Юнівест Препрес».

ОСОБА_8, який передав в оренду ТОВ «Юнівест Препрес» автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_5, в охопленому перевіркою періоді займав посаду керівника бізнес-напрямку «Цифрова типографія» ТОВ «Юнівест Препрес».

Відповідно до карток посад (посадових інструкцій) завданнями керівників бізнес-напрямків «Креативна студія», «Препрес бюро», «Цифрова типографія» є розробка та реалізація стратегії розвитку бізнес-напрямку; оптимізація та підвищення ефективності бізнес-підрозділів, оперативне управління підпорядкованими підрозділами; контроль якості продукції та послуг; представника функція; формування команди; управління конфліктами.

Зазначеними картками посад передбачено, що керівники бізнес-напрямків самостійно та гнучко визначають плани щоденної роботи та завдання для досягнення узгоджених цілей виходячи з положень плану стратегічного розвитку відповідних бізнес-напрямків на поточний рік, а також оперативної ситуації, умов, що склались на ринку, і виробничої необхідності. Виконання керівниками своїх посадових обов'язків пов'язане з поїздками, цілі, кількість та маршрути яких керівники визначають самостійно.

Аналіз зазначених карток посад дає підстави для висновку, що спільною рисою посад, які займали ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, працюючи на ТОВ «Юнівест Препрес» є те, що вони самостійно визначають свої завдання на кожен робочий день, виходячи із змісту їх функціональних обов'язків.

Як вбачається з щомісячних звітів про використання пального, що складались ТОВ «Юнівест Препрес» у розрізі витрат палива кожним автомобілем, списане в охопленому перевіркою періоді пальне було використане для організації поїздок, метою яких були переважно «зустрічі з клієнтом» та виробничі наради, що відбувались в різних офісах ТОВ «Юнівест Препрес».

Разом з цим, окрім звітів, на підставі яких позивач збільшував розмір витрат, що мали вплив на об'єкт оподаткування податком на прибуток, належних доказів, які б підтверджували, що зафіксовані у звітах поїздки фактично відбулися та їх зв'язок з виробничою діяльністю ТОВ «Юнівест Препрес», позивач під час перевірки та під час розгляду справи не надав.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які розпорядчі (управлінські) акти, які б підтверджували, що зафіксовані у звітах про використання пального поїздки були пов'язані з реалізацією ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10., ОСОБА_9 завдань і функцій, обумовлених займаними ними посадами.

Надані позивачем до перевірки звіти про використання паливно-мастильних матеріалів мети поїздки та її зв'язку з господарською діяльністю ТОВ «Юнівест Препрес» не розкривають, оскільки наведений у них опис мети поїздки є абстрактним та не містить посилань на конкретні виробничі завдання та результати їх виконання.

Доводи позивача, що поїздки, зафіксовані у звітах про використання пального, були обумовлені виконанням у ТОВ «Юнівест Препрес» зобов'язань за господарськими договорами зазначених висновків суду не спростовують.

Суд зазначає, що аналіз приведених положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» свідчить про те, що чинним законодавством ступінь деталізації опису змісту та обсягу господарської операції у первинному документі не передбачена, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Разом з цим, умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати були понесені фактично, та встановити їх зв'язок з виробничою діяльністю підприємства.

Отже, беручи до уваги, що особами, якими фактично використовується транспортні засоби і пальне для їх заправки, не складалось управлінських документів, які б вказували на мету поїздки та розкривали б її зміст чи описували б їх результат, зазначені відомості повинні бути відображені у звітах. Проте, об'єктивної інформації про цілі та мету поїздок надані позивачем документи не містять.

У свою чергу надані позивачем договори також не дають змоги однозначно встановити, що відповідні поїздки були обумовлені їх виконанням, оскільки опис мети поїздки та контрагента, з яким відбувалась зустріч у конкретний день, не узгоджується з первинними документами, що надані позивачем.

Суд також виходить з того, що транспортні засоби Ford Focus C-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1; Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2; Citroen C4, реєстраційний номер НОМЕР_3; Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_4; Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_5 хоча і були передані в оренду ТОВ «Юнівест Препрес» із володіння та користування їх власників - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10., ОСОБА_9 не вибували і продовжували використовуватись виключно вказаними фізичними особами, у тому числі і як персональні транспортні засоби

У той же час, відповідно до показників одометрів (пробігу), зафіксованих у наданих позивачем до перевірки та матеріалів справи звітів про використання паливно-мастильних матеріалів, транспортні засоби у проміжках між зафіксованими у звітах поїздками за весь охоплений перевіркою період майже не використовувався.

Беручи до уваги викладене у сукупності суд дійшов висновку, що наданими до перевірки та під час розгляду справи первинними документами не підтверджується зв'язок витрат, здійснених при заправці транспортних засобів Ford Focus C-Max, Nissan Juke, Citroen C4, Nissan X-Trail, Honda CR-V з господарською діяльністю ТОВ «Юнівест Препрес».

За таких обставин суд вважає правильним висновок контролюючого органу про відсутність у ТОВ «Юнівест Препрес» підстав для зменшення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств унаслідок здійснення списання пального, що було використано у діяльності, зв'язок якої з господарською діяльністю ТОВ «Юнівест Препрес» не підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку.

Отже, суд не знаходить підстав вважати протиправними податкові повідомлення-рішення від 09.07.2018 № та №.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 03.12.2018.

Суддя Леонтович А.М.