Справа № 332/156/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 332/156/16-а

адміністративне провадження № К/9901/7857/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 332/156/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними;

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя (суддя Ретинстької Ю. І.) від 29 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Ясенова Т. І., Суховарова А. В., Головко О. В.) від 12 травня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 25 листопада 2015 року;

- зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на загальних підставах з 25 листопада 2015 року відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 04 липня 1992 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пільгову пенсію по Списку № 1 зі зниженням пенсійного віку згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). З липня 2007 року набула право на пенсію за віком на загальних підставах, у зв'язку з чим звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком. Відмову відповідача у призначенні та перерахуванні за її заявою пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення вважає протиправною.

3. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2016 року, залишеною без та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2016 року, позов задоволено; визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на загальних підставах з 25 листопада 2015 року; зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на загальних підставах з 25 листопада 2015 року відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на загальних підставах та провести з 25 листопада 2015 року перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2016 року, прийняти нову постанову. Якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити; стягнути судові витрати у розмірі 661,44 грн. судового збору з позивача на користь управління.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 липня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 18 липня 2016 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_2 найшли заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач просить в задоволенні касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя відмовити.

7. 04 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про заміну сторони у справі, в якому просить здійснити процесуальне правонаступництво з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на його правонаступника Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 23 січня 2018 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 12 травня 2016 року у справі № 332/156/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Як свідчать матеріали справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач - ОСОБА_2 з 04 липня 1992 року перебуває на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя ( далі - УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя) та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII.

13. Після досягнення пенсійного віку, 25 листопада 2015 року позивач звернулася до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

14. Листом УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя від 03 грудня 2015 року № 232/Ч-8 ОСОБА_2 повідомлено, що їй призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 1 з 04 липня 1992 року відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII; її пенсія обчислена при страховому стажу роботи 44 роки 06 місяців 09 днів, з них по списку № 1 - 09 років 04 місяці 08 днів із заробітної плати 1725,34 грн. До 01 вересня 2015 року розмір пенсії складав - 1647,46 грн., та на теперішній час нарахування індексації не здійснюється. Так, управління здійснило перерахунок пенсії, за результатами якого розмір пенсії ОСОБА_2 збільшився за рахунок доплати за понаднормовий стаж та надбавки донорам.

15. Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком з 25 листопада 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, протиправними, звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що ОСОБА_2 пільгову пенсію призначено відповідно до Закону № 1788-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV вона звернулася вперше 25 листопада 2015 року.

17. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувалася раніше, право на пенсію за віком виникло у позивача вперше 25 листопада 2015 року. В даному випадку перехід на інший вид пенсії не відбувається, і тим більше не можна вважати, що позивач на даний час отримує пенсію за віком на загальних підставах.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- позивач вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 з 04 липня 1992 року на підставі наданої заяви 01 липня 1992 року. На момент призначення пенсії позивач мала вік 45 років;

- посилання позивача на те, що їй призначена пенсія на підставі ст. 13 Закону № 1788-XII, а не по Закону № 1058-IV є необґрунтованими, оскільки статтею 13 Закону № 1788-XII з моменту прийняття і до цього часу врегульоване призначення саме пенсії за віком на пільгових умовах, а не якийсь інший вид пенсії, на чому наполягає позивач;

- пенсії працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 - відносилися до пенсій за віком;

- з 04 липня 1992 року і до цього часу позивач отримує один і той самий вид пенсії, через що його вимоги про нове призначення пенсії також ж виду не відповідають вимогам закону.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

20. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої робот, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

22. З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058-IV який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

23. Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

24. Статтею 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону № 1058.

25. Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

26. Згідно ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

27. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

28. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

30. Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

31. Згідно з положеннями ст. 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

32. Відповідно до положень Закону № 1788-XII може бути призначена пенсія за вислугу років.

33. Отже, чинним законодавством передбачено чотири види пенсій.

34. Водночас, як слідує з аналізу наведених норм, переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону № 1058 або положеннями Закону № 1788-XII.

35. Колегія суддів зазначає, що у цій справі переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до ст. 13 Закону № 1788-XII, є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058.

36. Відтак, оскільки заява позивача - ОСОБА_2 до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень ст. 40 Закону № 1058-IV, в тому числі із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на загальних підставах

37. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 336/368/16-а (2-а/336/59/16), від 03 квітня 2018 року у справі № 753/8128/16-а та від 24 квітня 2018 року у справі № 185/1391/17 (2-а/185/153/17).

38. Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

39. З огляду на викладене та з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов висновку про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалення нового судового рішення.

40. Наявне клопотання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про заміну сторони у справі, колегія суддів, керуючись ст. 52 КАС України, вважає необхідним задовольнити, а саме замінити відповідача Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя його правонаступником.

41. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

42. Згідно платіжного доручення від 22 червня 2016 року № 187 відповідачем сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 661,44 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про заміну відповідача у справі задовольнити.

Замінити Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя його правонаступником - Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 12 травня 2016 року у справі № 332/156/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 661,44 (шістсот шістдесят одна гривня сорок чотири копійки) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, 2 б, м. Запоріжжя, 69057. Код ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб