Справа № 404/6022/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6022/18
Номер провадження 2-а/404/710/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркович Михайла Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірними дії інспектора ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркович Михайла Михайловича, які полягали у винесенні постанови серії ВР №179397 від 26.08.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП; визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №179397 від 26.08.2018 року та провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП- закрити.

Позовну заяву мотивує тим, що не порушував вимог Правил дорожнього руху, оскільки на власному автомобілі в м. Львові рухався автомобільною дорогою на проспекті Свободи, намагаючись виїхати із міста. Рухаючись по дорозі в потоці з іншими автомобілями, побачивши працівників патрульної поліції, зупинився біля них з метою попросити допомогу для виїзду з міста. При цьому, виїхавши на дорогу проспекту, жодних знаків, які б забороняли рух на даній дорозі не бачив, дорожнього знаку "Пішоходна зона" на вказаній ділянці дороги не було, як і не було інших забороняючих для його руху дорожніх знаків. Крім того, була порушена процедура розгляду адміністративної справи.

В судове засідання позивач через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити повністю.

Відповідач- інспектор ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Маркович Михайло Михайлович в судове засідання не з"явився, повідомлявся належно, правом подачі відзиву не позовну заяву не скористався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, її представник в судове засідання не з'явився, повідомлявся належно, надав письмові пояснення, просив залишити постанову інспектора без змін, а позовну заяву без задоволення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена інспектором з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивач дійсно порушив п. 5.33 Правил дорожнього руху. Як доказ по справі додав відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 26.08.2018 року, що здійснювався згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення) , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з наступного.

Судом встановлено, що 26 серпня 2018 року о 16 год. 48 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Chevrolet Cruze, д.н.з НОМЕР_2 в м. Львові по пр. Свободи, 6 не виконав вимогу дор. зн. 5.33 "Пішохідна зона", а саме рухався в зоні дії знаку, чим порушив п. п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху України.

По факту вчинення правопорушення 26 серпня 2018 року інспектором ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Маркович М. М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №179397, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП ( а. с. 8).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 8.4 ПДР України передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Інформаційно-вказівний знак 5.33"Пішохідна зона" інформує про особливості і умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Відповідно п.1 p. III Інструкції №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, при перегляді наданої представником третьої особи відео-фіксації вбачається лише спілкування інспектора із позивачем, роз'яснення прав та причини винесення оскаржуваної постанови. Самого факту вчинення ОСОБА_1 порушення п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху України на відео не зафіксовано. Крім того, інспектором не було зазначено в оскаржуваній постанові про надане до суду відео, не було допитано свідків, та не прийнято до уваги пояснення позивача. Сама постанова заповнена нерозбірливим почерком, що не дає суду повністю ідентифікувати її текст.

Разом з цим, судом не встановлено порушень інспектором вимог статей 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. п. 8.4 (г) ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, зокрема, скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій інспектора ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркович Михайла Михайловича, які полягали у винесенні постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання неправомірними дій інспектора, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркович Михайла Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 26.08.2018 року серії ВР № 179397 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання неправомірними дій інспектора ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркович Михайла Михайловича, які полягали у винесенні постанови серії ВР №179397 від 26.08.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: інспектор ВЗО ДДЗ БАТЗ Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Маркович Михайло Михайлович, місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053;

трет я особа: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053.

Повне судове рішення складено 29.11.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда