Справа № 2а-8130/12/2670
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року

Київ

справа №2а-8130/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/2422/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» (далі - Товариства) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2012 (суддя - Дегтярьова О.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 (головуючий суддя - Бистрик Г.М., судді - Карпушова О.В., Сорочко Є.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва (далі - ДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» звернулось до суду із позовом до ДПІ, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.12.2011 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 3400,00 грн.; №5, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 59823,40 грн.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалось на те, що Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не передбачено відповідальності за нездійснення (несвоєчасне) здійснення чи здійснення помилкового запису до КОРО у разі наявності у ній роздрукованого Z-звіту, а тому роздрукування касового чека при проведенні розрахункової операції, а в кінці дня і виконання Z-звіту, можна вважати оприбуткуванням готівки, оскільки відповідні суми занесені до фіскальної пам'яті РРО.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 17.08.2012 у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.05.2014 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що дослідженими у справі доказами підтверджується як факт незабезпечення позивачем щоденного друкування фіскальних звітних чеків за 16.09.2010 та за 19.01.2011, так і факт несвоєчасного оприбуткування готівки в касі підприємства у сумі 11964,68 грн.

Товариство оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 05.06.2014 прийняв касаційну скаргу до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального права. Зокрема, скаржник не погоджується з сумою застосованих штрафних санкцій за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків, вважаючи, що така сума має становити 680,00 грн. за два факти встановлених порушень, а не 3400,00 грн. за десять випадків порушень. Що ж стосується неоприбуткування готівки у сумі 11904,42 грн. внаслідок технічної помилки, то позивач вважає, що її не можна вважати неоприбуткованою готівкою, оскільки інформація про неї була занесена до фіскальної пам'яті РРО, що робить неможливим ухилення підприємства від сплати податків з цієї суми. При цьому, стосовно неоприбуткування суми у розмірі 932,36 грн. внаслідок роздрукування фіскального звітного чеку на наступний день після отримання цих коштів, Товариство зазначає, що це порушення теж слід кваліфікувати як порушення обов'язку щоденного друкування фіскального звітного чеку, а не як неоприбуткування готівки.

ДПІ своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалась.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Хохуляк В.В. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Бившева Л.І., Шипуліна Т.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 22.11.2018 прийняв касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» до провадження та призначив справу до розгляду у судовому засіданні без повідомлення сторін на 27.11.2018.

Перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що 28.11.2011 ДПІ у Оболонському районі м.Києва було здійснено фактичну перевірку магазину, що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Перова, 44, за результатами якої було складено акт фактичної перевірки від цієї ж дати. Проведеною перевіркою встановлено незабезпечення Товариством щоденного друкування фіскальних звітних чеків на реєстраторі розрахункових операцій за періоди з 01.07.2010 по 09.07.2010, за 16.09.2010 та за 19.01.2011 , загалом 10 випадків; неоприбуткування готівкових коштів у сумі 11032,32 грн. в КОРО на підставі фіскального звітного чеку від 29.09.2011 №0781 з урахуванням того, що згідно з фіскальним звітним чеком від 29.09.2011 №0781 підприємство отримало готівкову виручку у розмірі 11904,42 грн., а в КОРО за вказаний день здійснено запис про оприбуткування готівкових коштів у сумі 872,10 грн.; несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в КОРО на підставі фіскального звітного чеку від 17.09.2010 року №0408 у сумі 932,36 грн. з урахуванням того, що запис про оприбуткування вказаної суми в КОРО вчинено 16.09.2010.

На підставі акту перевірки 09.12.2011 ДПІ було прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача на підставі пункту 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (з відповідними змінами та доповненнями, надалі - Закон) за порушення пункту 9 статті 3 цього Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3400,00 грн.

Суди попередніх інстанцій, погодившись з наявністю правових підстав для застосування штрафу за зазначене порушення, яке до того ж у двох випадках не заперечувалось позивачем, одночасно визнали і правильною суму застосованих санкцій.

Проте колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не погоджується з тим, що застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 3400,00 грн. здійснено з дотриманням вимог пункту 4 статті 17 названого Закону.

Так, відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Таким чином, Верховний Суд визнає правомірним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 340,00 грн. за нероздрукування фіскальних звітних чеків за 16.09.2010 та 19.01.2011. Відповідно, в іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.12.2011 № підлягає скасуванню.

На підставі акту перевірки відповідачем також було прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким згідно з абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436 за порушення вимог п. 2.6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 59823,40 грн.

Прийняття даного податкового повідомлення-рішення пов'язано з обставинами справи, відповідно до яких в КОРО позивача № за 28.09.2011 на підставі фіскального звітного чеку №0780 зроблений запис про суму розрахунків, яка відповідає сумі, зазначеній в фіскальному звітному чеку №0781 за 29.09.2009 (11904,42 грн.), а сума розрахунку за 29.09.2011 відповідає сумі фіскального звітного чеку №0780 за 28.09.2011 (872,10 грн.).

Заперечуючи проти даного рішення, Товариство у касаційній скарзі вказує на те, що дану суму не можна вважати неоприбуткованою, оскільки записи у зазначеній послідовності були вчинені внаслідок технічної помилки.

Проте в цій частині колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

За змістом викладених норм оприбуткування в книзі ОРО передбачає здійснення ряду послідовних дій: роздрукування та підклеювання фіскального звітного чеку, а також здійснення запису на підставі цього фіскального звітного чеку.

У свою чергу, Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 встановлена відповідальність для юридичних осіб всіх форм власності за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України.

Згідно з абзацом 3 статті 1 цього Указу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до порушників застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оцінюючи доводи скаржника в контексті викладеного правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що вони не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про правомірне застосування до позивача штрафних санкцій за неоприбуткування готівки у сумі 11032,32 грн., оскільки допущення помилки, про яку вказує позивач, могло за своєю суттю бути лише наслідком несвоєчасного оприбуткування готівки, адже вказати 28 вересня результати розрахунків за 29 вересня неможливо інакше, як заповнюючи КОРО не у день надходження готівкових коштів. У свою чергу, ці обставини охоплюються ознаками правопорушення, за яке передбачена відповідальність абзацом 3 статті 1 Указу від 12.06.1995 №436/95.

У рівній мірі цей висновок стосується і суми 932,36 грн., адже фінансові санкції застосовуються як за факт неоприбуткування готівки, так і за здійснення такого оприбуткування несвоєчасно. Відображення готівки, отриманої 16.09.2010 на підставі роздрукованого 17.09.2010 фіскального звітного чеку, правильно визнано судом як порушення Товариством вимог щодо своєчасності оприбуткування готівки.

Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» підлягає частковому задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2012 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 підлягають частковому скасуванню із ухваленням нового рішення у скасованій частині про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2011 № в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3060,00 грн.

Ухвалити у цій частині нове рішення. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва від 09.12.2011 № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донум Груп» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3060,00 грн.

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду