Справа № 1540/3451/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3451/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, рішень комісії з питань розгляду скарг та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в яких просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеський області № від 14.02.2018 року про застосування штрафу в розмірі 10 % від загальної суми штрафу 136 528,01 грн., повністю, а також визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг, а саме: рішення від 02.05.2018 року №1401/36769777/2, від 02.05.2018 року №1402/36769777/2, від 02.05.2018 року №1403/36769777/2, від 02.05.2018 року №1464/36769777/2, від 02.05.2018 року №1460/36769777/2, від 02.05.2018 року №1453/36769777/2, від 02.05.2018 року №1411/36769777/2, від 02.05.2018 року №1463/36769777/2, від 02.05.2018 року №1409/36769777/2, від 02.05.2018 року №1410/36769777/2, від 02.05.2018 року №1500/36769777/2, від 02.05.2018 року №1499/36769777/2, від 02.05.2018 року №1458/36769777/2, від 02.05.2018 року №1461/36769777/2, від 02.05.2018 року №1502/36769777/2, від 02.05.2018 року №1496/36769777/2 та від 02.05.2018 року №1462/36769777/2; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкові накладні подані Товариством з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ»: №26 від 16.10.2017 року, №27 від 16.10.2017 року, №28 від 16.10.2017 року, №29 від 16.10.2017 року, №54 від 03.11.2017 року, №55 від 03.11.2017 року, №56 від 03.11.2017 року, №57 від 03.11.2017 року, №58 від 03.11.2017 року, №59 від 06.11.2017 року, №60 від 06.11.2017 року, №61 від 06.11.2017 року, №62 від 06.11.2017 року, №63 від 30.11.2017 року, №65 від 30.11.2017 року, №66 від 30.11.2017 року №67 від 30.11.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» за результатами якої складено акт від 17.01.2018 року в якому зазначено про виявленні порушення, а саме встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. В подальшому, 14 лютого 2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення № про застосування загальної суми штрафу 136 528,01 грн. за затримку реєстрації податкових накладних із застосуванням штрафу в розмірі 10%. В обґрунтування затримки реєстрації податкових накладних позивач зазначає, що 03 липня 2017 року ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» отримало квитанцію №1 від 03.07.2017 року щодо неприйняття до реєстрації в ЄРПН податкових накладних в яких підставою неприйняття було зазначено: «Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів», що призвело до блокування діяльності Товариства. Тобто, контролюючим органом було грубо порушено норми Податкового кодексу України. Позивачем, для вирішення питання, що призвело до блокування роботи підприємства, неодноразово направлялись електронною поштою на адресу Іванівського відділення Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області Договір №1 про визнання електронних документів, від 10.07.2017 року, Договір № 2 про визнання електронних документів від 11.07.2017 року, Договір №3 про визнання електронних документів від 18.07.2017 року. Але податковою інспекцією, протягом тривалого часу, порушувались терміни розгляду документів та не надавалися відповіді щодо результатів розгляду таких Договорів. Таким чином, починаючи з 10 липня 2017 року ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» постійно намагалася вирішити питання щодо реєстрації Договору про визнання електронних документів, але контролюючий орган повідомляв, що не може провести дії щодо реєстрації Договору з невідомих підстав. Тільки 24 жовтня 2017 року діяльність ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» було розблоковано, тобто направлений Договір за №11 про визнання електронних документів, який був прийнятий 19.10.2017 року було зареєстровано. Тобто надано можливість ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» здійснювати господарську діяльність та відповідно реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Вищезазначені дії/бездіяльність контролюючих органів, призвели до несвоєчасної реєстрації вищезазначених податкових накладних в ЄРПН - 24.10.2017 року, які були виписані відповідно до вимог Податкового кодексу України 25.09.2017 року та 29.09.2017 року. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» була позбавлена можливості реєструвати податкові накладні в ЄРПН за допомогою засобів електронного зв'язку. Також, позивач вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено у реєстрації податкових накладних так, як спочатку комісією було зупинено реєстрацію податкових накладних через невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах в заперечення чого та на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем було надано достатньо документів та письмові пояснення. Проте відповідачем відмовлено в реєстрації податкових накладних та в рішеннях про відмову загалом перераховано документи, які нібито не надав позивач, без зазначення яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку тієї господарської операції. З таких же необґрунтованих та не конкретизованих підстав комісією з питань розгляду скарг відмовлено у реєстрації податкових накладних. Комісією з питань розгляду скарг процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин.

Представником відповідача - Державної фіскальної служби України 15.08.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву (а.с.240-243, том 4), згідно якого відповідач вважає, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що в оскаржуваному рішенні Комісії ДФС України було чітко зазначено саме які документи не було надано позивачем, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особистих рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити). З огляду на не надання позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Таким чином, на думку відповідача, рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних із посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів, - є повністю обґрунтованим.

Представником відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 15.08.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву (а.с.246-251, том 4), згідно якого відповідач також вважає, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню в обґрунтування чого посилається на ті ж підстави, що представник Державної фіскальної служби України.

Представником позивача, через канцелярії суду 16.11.2018 року було надано клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суд від 30.07.2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та здійснено заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Щодо проведення камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного податного повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» складено акт від 17.01.2018 року №495/15-32-12-10-36769777 (а.с.85-87, том 1) у висновках якого зазначено, що «встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Податкового Кодексу України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена ст.1201 ПКУ. Порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної». В таблиці 1 акту камеральної перевірки від 17.01.2018 року зазначено порушення вимог ст.201 ПК України, а саме: несвоєчасна реєстрація податкових накладних в ЄРПН з порушенням встановлених законодавством термінів (9 календарних днів затримки), а саме: податкової накладної за №19 від 25.09.2017 року, за №20 від 25.09.2017 року, за №21 від 25.09.2017 року, за №22 від 25.09.2017 року, за №23 від 29.09.2017 року та за №24 від 29.09.2017 року.(а.с.86).

В зв'язку з непогодженням з висновками акту камеральної перевірки від 17.01.2018 року, позивачем подано відповідні заперечення (а.с.88-91).

ГУ ДФС в Одеській області 09.02.2018 року № 1883/10/15-32-12-10-09 надано відповідь на заперечення до акту камеральної перевірки від 17.01.2018 року №495/15-32-12-10-36769777, в якій відповідачем, щодо посилання платника податків на розірвання договору про визнання електронної звітності зазначено, що залучення цього документу при проведенні камеральної перевірки пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України не передбачено. Стосовно неправдивих даних, які були відображенні в таблиці 1, відповідач повідомив, що відбулась технічна помилка. З наведеного відповідачем зроблено висновки та зазначено, що нараховані штрафні санкції є правомірними та підлягають сплаті (а.с.92-94).

14 лютого 2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення № (а.с.83) про застосування загальної суми штрафу 136 528,01 грн. за затримку реєстрації податкових накладних із застосуванням штрафу в розмірі 10%.

Суд зазначає, що ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» складено та направлено для реєстрації до ЄРПН податкові накладні, а саме:

податкову накладну №19 від 25.09.2017 року, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН,

податкову накладну №20 від 25.09.2017 року, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН,

податкову накладну №21 від 25.09.2017 року, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН,

податкову накладну №22 від 25.09.2017 року, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН,

податкову накладну №23 від 29.09.2017 рроку, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН,

податкову накладну №24 від 29.09.2017 року, направлено 24.10.2017 року для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанцій від 24.10.2018 року контролюючий орган зупинив реєстрацію вищезазначених податкових накладних. (а.с.95-106).

Підставою для зупинення реєстрації вищезазначених податкових накладних, зазначено: «що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 01.61.. та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Як зазначено позивачем, ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» 25.10.2017 року направилено в електронному вигляді до ДФС України додатки до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, таблицю даних платника податку та повідомлення, відповідно до пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України.

31.10.2017 року комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних, а саме:

Рішення комісії ДФС №256629/36769777 від 31.10.2017 року. про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 25.09.2017 року. в ЄРПН.

Рішення комісії ДФС №256631/36769777 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 25.09.2017 року в ЄРПН.

Рішення комісії ДФС №256630/36769777 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 25.09.2017 року в ЄРПН.

Рішення комісії ДФС №256632/36769777 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №22 від 25.09.2017 року в ЄРПН.

Рішення комісії ДФС №256633/36769777 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №23 від 29.09.2017 року в ЄРПН.

Рішення комісії ДФС №256634/36769777 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №24 від 29.09.2017 року в ЄРПН.

На вказані рішення 08.11.2017 року ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ», в порядку адміністративного оскарження, подано Скаргу до ДФС України (а.с.137-156).

Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 16.11.2017 року за №30026/36769777, №30027/36769777, №30028/36769777, №30029/36769777, №30030/36769777, №30031/36769777 (а.с.163-168) вищезазначені податкові накладні було зареєстровано в ЄРПН що підтверджується квитанциями №2 від 17.11.2017 року (а.с.157-162).

Судом також встановлено, що у зв'язку з виникненням труднощів реєстрації податкових накладних, а саме отримання 03.07.2017 року ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» квитанції №1 від 03.07.2017 року щодо неприйняття до реєстрації в ЄРПН податкових накладних в яких підставою неприйняття було зазначено: «Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів», що призвело до блокування діяльності Товариства, позивачем направляло електронною поштою на адресу Іванівського відділення Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області:

- договір №1 про визнання електронних документів, від 10.07.2017 року (а.с.123-124);

- договір №2 про визнання електронних документів від 11.07.2017 року (а.с.126-127);

- договір №3 про визнання електронних документів від 18.07.2017 року (а.с.129-130).

Як зазначено позивачем та неспростовано відповідачем, податковою інспекцією, не було надано відповіді щодо результатів розгляду вказаних договорів чи можливі причини припинення діючого договору №№201020163, який, як вбачається з матеріалів справи, діяв на період виникнення спірних правовідносин (а.с.40-42 том 5).

27.07.2017 року позивач звернувся до Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області із заявою в якій просив зареєструвати Договір про визнання електронних документів та повідомити про причини порушень при направленні договору електронною поштою (а.с.132-134).

04.08.2017 року позивачем подано скаргу на дії/бездіяльність Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просив зобов'язати Лиманську ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області зареєструвати Договір про визнання електронних документів та повідомити про причини порушень при направленні договору електронною поштою (а.с.113-115).

Отже, як вбачається з вищенаведеного, починаючи з 10 липня 2017 року позивач постійно намагався вирішити питання щодо реєстрації Договору про визнання електронних документів.

24.10.2017 року при направленні ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» Договору за №11 від 19.10.2017 року про визнання електронних документів позивачем отримано квитанцію №2, якою документ прийнято, тобто фактично надано можливість ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Отже, позивач, вважає, що відповідачем грубо порушено вимоги законодавства та безпідставно заблоковано можливість здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у зв'язку з чим позивач не мав змоги здійснювати господарську діяльність, а тому з вказаних підстав позивач звернувся до суду з позовом.

Стосовно скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеський області № від 14.02.2018 року суд керується наступною нормативною базою.

Відповідно до абз.1 п..201.1. ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абз.1 п. 201.10. ст..201 ПК України).

Згідно з абзацом п.201.10 ст.201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної передбачено ст.2011 ПК України.

Відповідно до положень п.1201.1. ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Як зазначено у акті камеральної перевірки, позивачем порушено строк реєстрації податкових накиданих №19, 20, 21, 22, 23, 24 на 9 днів кожна. Відповідно до наявності вказаного порушення відповідачем 14.02.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №.

Проте, суд зазначає, що позивачем податкові накладні №19 від 25.09.2017 року, №20 від 25.09.2017 року, №21 від 25.09.2017 року, №22 від 25.09.2017 року, №23 від 29.09.2017 року та №24 від 29.09.2017 року направлено з порушенням строків не з його вини.

Обставини, за яких позивач не зміг вчасно направити податкові накладні описані судом вище, а саме позивачу було фактично заблоковано можливість подати в електронному вигляді складені податкові накладні, а тому вини позивача у вказаному порушенні немає. Причина, з підстав якої не приймались подані позивачем документи, зазначена в квитанціях є саме: «Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів». Доступ позивачеві фактично було відновлено з 24.10.2017 року при направленні ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» Договору за №11 від 19.10.2017 року про визнання електронних документів позивачем отримано квитанцію №2, якою документ прийнято, тобто фактично надано можливість ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. При цьому представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити тимчасової заборони податковим органом платнику податку з 03.07.2017 року, а також подальшого відновлення прийняття документів з 19.10.2017, що й слугувало фактичною причиною пропуску строку реєстрації податкових накладних в ЄРПН з порушенням термінів, тобто фактично з вини податкового органу.

В той же час, судом з'ясовано, що укладений 20.10.2016 року між органом державної фіскальної служби та позивачем договір №201020163 про визнання електронних документів, станом на 03.07.2017 року та на момент складання позивачем податкових накладних №19, №20, №21, №22, №23 та №24 діяв та не був розірваний/припинений контролюючим органом в односторонньому порядку.

Наведені обставини свідчать про те, що підставою для неприйняття податкових накладних позивача в електронному вигляді та відмови в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних слугували причини, які не відповідали дійсності, а позивач, у свою чергу, під час здійснення операцій з постачання товарів/послуг вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації цих документів у Реєстрі в термін до 15 днів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» було вжито всіх заходів задля своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН, втім, з незалежних від неї причин, вказана реєстрація була здійснення із запізненням.

Таким чином, оскільки затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, доводи платника податків про протиправність застосування контролюючим органом до нього штрафу згідно з оскаржуваним актом індивідуальної є обґрунтованими та правомірними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 30.01.2018 року №К/9901/246/17 (справа №815/2745/17), який, в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» складено податкові накладні №26 від 16.10.2017 року, №27 від 16.10.2017 року, №28 від 16.10.2017 року, №29 від 16.10.2017 року, №54 від 03.11.2017 року, №55 від 03.11.2017 року, №56 від 03.11.2017 року, №57 від 03.11.2017 року, №58 від 03.11.2017 року, №59 від 06.11.2017 року, №60 від 06.11.2017 року, №61 від 06.11.2017 року, №62 від 06.11.2017 року, №63 від 30.11.2017 року, №65 від 30.11.2017 року, №66 від 30.11.2017 року №67 від 30.11.2017 року та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, відповідно до квитанцій від 15.11.2017 року, 24.11.2017 року 28.11.2017 року, 08.12.2017 року вказані податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена (а.с.189-221, том 4).

Підставою зупинення реєстрації податкових накладних у квитанціях зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 01.61..Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН та/або Таблицю даних платника податків…».

Як зазначено позивачем у позові, 12.12.2017 року позивач, на пропозицію фіскального органу та в підтвердження реальності здійснення господарських операцій намагався направити повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з додатками та письмовими поясненнями, проте, в Квитанції №2 міститься запис, що за результатами обробки пакет не прийнято та зазначено: «Не відповідає стандарту ХМL (помилка структури)».

В подальшому, позивачем таки направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з додатками (договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконання робіт/послуг, сертифікати якості продукції, акти списання, оборотні відомості по рахунку 208, банківські виписки за податковий період з 01.04.2017 року по 31.12.2017 року) та письмовими поясненнями за №7 від 05.04.2018 року до податкової накладної №26, №6 від 05.04.2018 року до податкової накладної №27, №5 від 05.04.2018 року до податкової накладної №28, №4 від 27.03.2018 року до податкової накладної № 29, №8 від 05.04.2018 року до податкової накладної №54, №9 від 05.04.2018 року до податкової накладної №55, №10 від 05.04.2018 року до податкової накладної №56, №11 від 05.04.2018 року до податкової накладної №57, №12 від 05.04.2018 року до податкової накладної №58, №14 від 05.04.2018 року до податкової накладної №59, №15 від 05.04.2018 року до податкової накладної №60, №16 від 05.04.2018 року до податкової накладної №61, №13 від 05.04.2018 року до податкової накладної №62, №19 від 05.04.2018 року до податкової накладної №63, №20 від 05.04.2018 року до податкової накладної №65, №18 від 05.04.2018 року до податкової накладної №66, №17 від 05.04.2018 року до податкової накладної №67 (а.с.223-239, том 1).

Проте, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації 13.04.2018 року прийнято рішення №647098/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 16.10.2017 року, рішення №647097/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 16.10.2017року, рішення №647111/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 16.10.2017 року, рішення №647095/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 16.10.2017 року, рішення №647110/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №54 від 03.11.2017 року рішення №647099/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №55 від 03.11.2017 року, рішення №647100/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №56 від 03.11.2017 року, рішення №647101/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №57 від 03.11.2017 року рішення №647102/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №58 від 03.11.2017року, рішення №647096/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №59 від 06.11.2017 року, рішення №647104/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №60 від 06.11.2017 року, рішення №647105/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №61 від 06.11.2017 року, рішення №647103/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №62 від 06.11.2017 року, рішення №647108/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №63 від 30.11.2017 року, рішення №647109/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 30.11.2017 року, рішення №647107/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №66 від 30.11.2017 року, рішення №647106/36769777 від 13.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №67 від 30.11.2017 року (а.с.240-250 том 1 та а.с.1-6 том 2).

На вказані рішення позивачем 20.04.2018 року подано скарги (а.с.7-23) до яких надано інформацію про причини незгоди платника податку з рішенням комісії контролюючого органу та документи довільного формату, а саме: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконання робіт/надання послуг, сертифікати якості продукції, акти списання, оборотні відомості по рахунку 208, банківські виписки за податковий період з 01.04.2017 року по 31.12.2017 року, тобто ті, які подавались позивачем також до повідомлень про підтвердження здійснення господарських операцій (а.с.24-250 том 2, а.с. 1-250 том 3 та а.с.1-142 том 4).

Вказані документи отримані Державною фіскальною службою України що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями.

За результатами розгляду поданих скарг, комісія ДФС з питань розгляду скарг 02.05.2018 року прийняла рішення комісії з питань розгляду скарг №1401/36769777/2, №1402/36769777/2, №1403/36769777/2, №1464/36769777/2, №1460/36769777/2, №1453/36769777/2, №1411/36769777/2, №1463/36769777/2, №1409/36769777/2, №1410/36769777/2, №1500/36769777/2, №1499/36769777/2, №1458/36769777/2, №1461/36769777/2, №1502/36769777/2, №1496/36769777/2, №1462/36769777/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №26 від 16.10.2017 року, №27 від 16.10.2017 року, №28 від 16.10.2017 року, №29 від 16.10.2017 року, №54 від 03.11.2017 року, №55 від 03.11.2017 року, №56 від 03.11.2017 року, №57 від 03.11.2017 року, №58 від 03.11.2017 року, №59 від 06.11.2017 року, №60 від 06.11.2017 року, №61 від 06.11.2017 року, №62 від 06.11.2017 року, №63 від 30.11.2017 року, №65 від 30.11.2017 року, №66 від 30.11.2017 року №67 від 30.11.2017 року (а.с.172-188 том 1).

Підставою відмови у вказаних рішеннях комісії з питань розгляду скарг зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги».

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, що передбачено п.188.1 ст.188 ПК України.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами п.74.2. ст.74 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п.2 Постанови КМУ Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010р. (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено критерії, зокрема: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом МФУ від 13.06.2017 року №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до положень підпункту 201.16.2 ст.201 ПКУ письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику в результаті чого зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Згідно Постанови КМУ «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 року №190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 КАС України;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 КАС України;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Зі змісту квитанцій, якими було зупинено реєстрацію податкових накладних вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок відповідно до якого податкові накладні відповідають відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 01.61.Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН та/або Таблицю даних платника податків.

Проте, критерій за змістом: «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 6810», на який посилається відповідач у квитанції як на підставу зупинення реєстрації податкової накладної, взагалі відсутній у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. При цьому, доказів невідповідності обсягів постачання обсягам виробництва по товарах відповідачем не надано.

Крім того, у квитанції запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН та/або Таблицю даних платника податків на що позивачем було надано до податкового органу в електронному форматі повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з додатками (договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконання робіт/послуг, сертифікати якості продукції, акти списання, оборотні відомості по рахунку 208, банківські виписки) та письмові пояснення в яких позивачем було звернуто увагу податкового органу на специфіку діяльності позивача.

Суд зазначає, що у квитанціях, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, податковим органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію накладних. Проте таке нечітке посилання контролюючого органу ускладнює надання платником податку необхідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Позивач, не маючи конкретних визначень щодо вчинених ним порушень, фактично не має прямої можливості здійснити необхідні дії для виправлення порушення. Позивачеві фактично на власний розсуд надана можливість надати документи, котрі були б достатніми для здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних дотримуючись вказаного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв переліку документів. Податковий орган надсилаючи квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних мав би конкретизувати позивачу яких саме підтверджуючих документів не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, цим самим забезпечивши реалізацію однієї з основних функцій контролю, котра покладена державою на органи фіскальної служби.

Не дивлячись на нечіткість формування відповідачем вказівки щодо виявлених порушень та необхідності надання документів, позивачем, у встановленому законом порядку, були подані до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненим податковим накладним та документи щодо підтвердження реальності операції, які суд вважає є достатніми для підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Вказані документи на підтвердження реальності здійснених господарських операцій та специфіки діяльності підприємства також надані позивачем до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, одним з профільних видів діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, а також здійснення допоміжної діяльності в рослинництві. Для надання послуг ТОВ «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» закуповує насіння, мінеральні добрива, орендує сільськогосподарську техніку, склади, забезпечує техніку паливно-мастильними матеріалами та замовляє допоміжні послуги, які безпосередньо стосуються виконання всього комплексу сільськогосподарських робіт.

Оскаржувані податкові накладні були виписані на оплату послуг по договору між позивачем та філією «Лозівський завод №124» Державного підприємства «КОНЯРСТВО УКРАЇНИ» про виконання сільськогосподарських робіт №21 від 04.04.2017 року (а.с.180-181 том 2), предметом якого є самостійне або із залученням субпідрядників виконання сільськогосподарських робіт, які визначені у специфікаціях до договору. Для підтвердження реальності виконання сільськогосподарських робіт між позивачем та філією «Лозівський завод №124» Державного підприємства «КОНЯРСТВО УКРАЇНИ» до податкового органу та до суду також було надано акти надання послуг (а.с.186-202, том 2). На підтвердження реальності зберігання майна надано Договір відповідального зберігання майна від 03.07.2017 року, укладеного між позивачем та філією «Лозівський завод № 124» Державного підприємства «КОНЯРСТВО УКРАЇНИ» та акти приймання-передачі майна до вказаного договору (а.с.182-184, том2). На підтвердження реальності транспортування сільськогосподарської продукції було надано товарно-транспортні накладні (а.с.203-250, том 2). На підтвердження реальності виконання послуг та робіт позивачем також було надано до комісії ДФС, а також до суду відповідні договори, укладені з підприємствами, фізичними особами-підприємцями, які поставляли відповідні товари та виконували послуги, роботи для здійснення відповідної діяльності, а саме договір оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) №02/11-2017 від 02.11.2017 року, акт приймання-передачі транспортних засобів від 02.11.2017 року, Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/11-2017 від 01.11.2017 року та акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 02.11.2017 року, акти надання послуг (а.с.149-159, том 3), Договір поставки з ТОВ «Украгропротект» про поставку засобів захисту сільськогосподарських культур, захисту рослин, добрива № 25071701/4 від 25.07.2017 року, видаткову накладну та специфікацію до вказаного договору (а.с.162-169, том 3), Договір поставки №38/17 ОД від 06.07.2017 року з ТОВ «Агрозахист Донбас» та документів на його виконання (а.с.175-178, том 3), Договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0000228 від 02.10.2017 року ТОВ «ТРЕЙД АССІСТ» (а.с.179-180, том 3), генеральний договір поставки нафтопродуктів №11-Дг/56 від 06.10.2017 року з ТОВ «ВОГ Трейд» та видаткова накладна №19561 на оплату послуг за вказаним договором (а.с.183-185, том 3), Договір оренди транспортного засобу №01/08 від 01.08.2017 року з ТОВ «Агрокомодітіз» та документи на його виконання (акти приймання-передачі) (а.с.186-190, том 3), договір оренди транспортного засобу №1 з ТОВ «Агрокомодітіз» від 01.09.2017 року та акт приймання-передачі майна до вказаного договору (а.с.191-193, том 3), договір оренди №5 з ТОВ «Агрокомодітіз» від 01.09.2017 року та акти приймання-передачі об'єкту оренди та акти надання послу до договору (а.с.194-200, том 3), договір на виконання сільськогосподарських робіт №01/09/17 від 01.09.2017 року (а.с.201-202, том 3), Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №0104 від 01.04.2017 року про купівлю насіння соняшнику (а.с.203, том 3), Договір №1 від 01.05.2017 року на виконання сільськогосподарських робіт з ТОВ «Райз-агро», специфікації, видаткова накладна, акт надання послуг (а.с. 204-215, том 3), Договір поставки нафтопродуктів №28/04-17-МО від 20.04.2017 року з ТОВ «Мітрейд», видаткові накладні та ТТН до вказаного договору (а.с.216-222, том 3), Договір купівлі-продажу про купівлю нафтопродуктів №990/09/17 від 05.09.2017 року з ТОВ «Укрпалетсистем, накладна, платіжне доручення та Паспорт №1082 ВАТ «Мозирській нафтопереробний завод» на дизельне пальне до вказаного договору (а.с.-223-228, том 3), Договір про виконання авіаційних робіт літаком АН-2 №1 від 25.07.2017 року з СПД фізична особа ОСОБА_1 та Акт здачі-прийняття авіаційно-хімічних робіт до вказаного договору (а.с.231-232, том 3), Договір купівлі-продажу №1138/Н від 26.04.2017 року та №1885/Н1 від 27.06.2017 року з ТОВ «Агроресурс-А» та первинні документи на його виконання (а.с.233-248, том 3).

Проте, відповідачем за результатами розгляду наданих відповідачем повідомлень та документів прийнято відповідні рішення якими відмовлено у реєстрації податкових наклданих. Підставою відмови у вказаних рішеннях комісії з питань розгляду скарг зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги».

Суд наголошує, що оскаржувані рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних містять декілька причин відмови у реєстрації, зокрема, надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, тобто, вказані причини є нечіткими та прямо не вказують, які саме підстави для відмови в реєстрації податкової накладної, які документи складені з порушенням норм законодавства, або які документи взагалі не надані позивачем. Така підстава, по своїй суті, не дає чіткого та конкретного розуміння які саме документи складені с порушенням, або яких документів не було надано, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач діяв протиправно та всупереч вищезазначеного порядку встановленого законодавством.

На підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної позивачем надано достатньо документів, що підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних є протиправними, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, рішень комісії з питань розгляду скарг та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеський області № від 14.02.2018 року про застосування штрафу в розмірі 10% від загальної суми штрафу 136 528,01 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг, а саме: рішення від 02.05.2018 року №1401/36769777/2, від 02.05.2018 року №1402/36769777/2, від 02.05.2018 року №1403/36769777/2, від 02.05.2018 року №1464/36769777/2, від 02.05.2018 року №1460/36769777/2, від 02.05.2018 року №1453/36769777/2, від 02.05.2018 року №1411/36769777/2, від 02.05.2018 року №1463/36769777/2, від 02.05.2018 року №1409/36769777/2, від 02.05.2018 року №1410/36769777/2, від 02.05.2018 року №1500/36769777/2, від 02.05.2018 року №1499/36769777/2, від 02.05.2018 року №1458/36769777/2, від 02.05.2018 року №1461/36769777/2, від 02.05.2018 року №1502/36769777/2, від 02.05.2018 року №1496/36769777/2 та від 02.05.2018 року №1462/36769777/2.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкові накладні подані Товариством з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ»: №26 від 16.10.2017 року, №27 від 16.10.2017 року, №28 від 16.10.2017 року, №29 від 16.10.2017 року, №54 від 03.11.2017 року, №55 від 03.11.2017 року, №56 від 03.11.2017 року, №57 від 03.11.2017 року, №58 від 03.11.2017 року, №59 від 06.11.2017 року, №60 від 06.11.2017 року, №61 від 06.11.2017 року, №62 від 06.11.2017 року, №63 від 30.11.2017 року, №65 від 30.11.2017 року, №66 від 30.11.2017 року №67 від 30.11.2017 року.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеський області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» суму сплаченого судового збору в розмірі 2047,93 грн.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» суму сплаченого судового збору в розмірі 29 954 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САХАРА ІНТЕРНЕШНЛ» (, 67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вул.Степова, 116)

Відповідач: Державна фіскальна служба України (, 04053, м.Київ, Львівська площа, 8);

Відповідач: Комісія Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг (04053, м.Київ, Львівська площа, 8);

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул.Семінарська, 5);

Суддя П.П.Марин

.