Справа № 806/1827/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1827/18

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Платаш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року (ухвалене у м. Житомирі 22 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОКЕРАМІК-К" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОКЕРАМІК-К" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.03.2018 № та №.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.03.2018 № . У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Також відповідач зауважив, що позивач не ставав на облік за неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОКЕРАМІК-К" з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.10.2014 по 30.09.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2017.

За результатами перевірки складено акт від 21.02.2018 № 238/06-30-13-06/35144148.

В ході перевірки виявлені та зафіксовані в акті порушення ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" вимог:

- пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу найманих працівників;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення", пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору, утриманого із доходу найманих працівників.

16.03.2018 на підставі висновків акту від 21.02.2018 № 238/06-30-13-06/35144148 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 135771,70 грн, з них: 100007,13 грн сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 35764,57 грн сума пені відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" з військового збору та пені на суму 3890,79 грн, з них: 2845,05 грн сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 1045,74 сума пені відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Позивач не погодився із висновками перевірки та вважає протиправними податкові повідомлення-рішення від 16.03.2018 № та №, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сплачені позивачем кошти були консолідовані на єдиний казначейський рахунок та зараховані до бюджету, доказів того, що сплачені суми по вищевказаним платіжним дорученням не були зараховані до Державного бюджету як за сплату ПДФО відповідачем суду не надано. Тому, відповідачем протиправно не враховані суми ПДФО, сплачені відповідно до вищевказаних платіжних доручень, під час перевірки, а тому сума залишку по сплаті ПДФО станом на 30.09.2017 повинна була становити 14043,40 грн. При цьому, попри наявність виявленого порушення та часткову правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № , в ході судового розгляду встановлено неправильність визначення та нарахування платнику податків грошових зобов'язань, штрафних (санкцій) та пені. З огляду на викладене, суд першої інстанції вважає протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.03.2018 № .

При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.03.2018 № . Суд зазначив, що 30.01.2018 сплата ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" пені за несвоєчасну сплату воєнного збору дійсно була проведена в повному обсязі, але в період, за який проводилась перевірка, борг існував, а тому факт повної сплати пені в подальшому не свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № , оскільки пеня за несвоєчасну сплату воєнного збору була нарахована вірно.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача та досліджувала висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 16.03.2018 № .

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 171.1 ст.171 Податкового Кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктами 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до п.п. 168.1.5. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів наступних за місяцем нарахування доходу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (п.п.168.1.4. п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (абзац "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України).

Отже, податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Згідно акту перевірки від 21.02.2018 № 238/06-30-13-06/35144148, перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб згідно наданих головних книг, оборотних відомостей по рах. 641 нарахування та сплати податку на доходи встановлено, що в період і з 01.10.2014 по 30.09.2017 податок до бюджету підприємством сплачувався несвоєчасно та не в повному обсязі: станом на 01.10.2014 залишок по податку на доходи фізичних осіб складав К-т 21032,92 грн; за період з 01.10.2014 по 30.09.2017 нараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 936577,42 грн; перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб за вказаний період в сумі 888050,66 грн; станом на 30.09.2017 сальдо на податку на доходи фізичних осіб становить К-т 69559,68.

Вказані висновки відповідача ґрунтуються на тому, що суми перераховані до бюджету, перераховані позивачем не за місцем знаходження юридичної особи, а за місцем реєстрації фізичної особи - орендодавця.

Так, встановлено, що ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" 05.12.2014 сплатив до бюджету 5235,26 грн, 02.12.2014 - 14218,38 грн, 22.01.2015 - 36062,64 грн податку на доходи фізичних осіб, що підтверджується платіжними дорученнями №149, №147, №3. При цьому, позивач в платіжних дорученнях №149 05.12.2014, №147 від 02.12.2014, №3 від 22.01.2015 зазначав отримувачем "УДКСУ в Печерському районі", а банк отримувача "ГУ ДКСУ у м. Києві", в той час ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" перебуває на обліку як платник податків в Коростишівському відділенні Житомирської ОДПІ.

Відповідно до ч. 9.3 ст. 9 Податкового кодексу України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Частиною 5 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до абз. 1 та абз. 2 ч. 2 та ч. 5 ст. 78 Бюджетного кодексу України, казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України відповідно до статті 43 цього Кодексу. Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Податки і збори та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування відповідно на єдиний казначейський рахунок та рахунки, відкриті в установах банків державного сектору згідно з частиною другою цієї статті, і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до місцевих бюджетів податків і зборів та інших доходів місцевих бюджетів відповідно до законодавства.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що хоча у в платіжних дорученнях №149 05.12.2014, №147 від 02.12.2014, № 3 від 22.01.2015 й помилково невірно зазначено отримувача, все ж сплачені кошти були консолідовані на єдиний казначейський рахунок та зараховані до бюджету. Разом з цим, доказів того, що сплачені суми по вищевказаним платіжним дорученням не були зараховані до Державного бюджету як за сплату ПДФО відповідачем суду не надано. Тому, суми сплачені згідно вказаних платіжних доручень повинні бути враховані відповідачем, у зв'язку із чим сума залишку по сплаті ПДФО станом на 30.09.2017 має становити 14043,40 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ході судового розгляду справи встановлено безпідставне нарахування відповідачем грошових зобов'язань ТОВ "ТЕРМОКЕРАМІК-К" згідно податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 №, а суд не може самостійного розрахувати належний розмір податкових зобов'язань, адже це є втручанням в дискреційні повноваження податкового органу, наявні підстави для визнання скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № в повному обсязі.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.