Справа № 520/9521/18
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р. № 520/9521/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (м. Чугуїв, Харківська область. вул. Леонова, 4-А, секція А) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати неправомірними дії Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати належної ОСОБА_1 пенсії, зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. Зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області виплатити заборгованість із пенсії ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в сумі 115754,26 грн. за період з 01.09.2017 по 31.07.2018. 3обов'язати відповідача провести індексацію невиплаченої заборгованості з пенсії ОСОБА_1 згідно діючого законодавства.

Ухвалою судді від 01.11.2018 було відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним адміністративним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам за адресами, вказаними в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, відзив на позов, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2015 перебуває на обліку в Чугуївському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 Позивач отримує пенсію за віком, яку призначено відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

З відповіді Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 30.07.2018 № 7580-02/23 вбачається, що 16.08.2017 відповідачем було отримано протокол № 49 від 14.08.2017 Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, яким комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 припинено виплату пенсії у зв'язку з непідтвердженням фактичного місця проживання/перебування або (непроходження фізичної ідентифікації).

Розпорядженням від 18.08.2017 припинено виплату пенсії позивачу з 01.09.2017.

02.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Проте, на підставі протоколу № 4 від 25.01.2018 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області розпорядженням від 31.01.2018 відповідач припинив виплату пенсії позивачу з 01.09.2017.

15.03.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Згідно розпорядження Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області пенсія позивачу була поновлена.

Згідно довідки управління від 16.11.2018 вих. № 11807-07/23 ОСОБА_1 нараховано заборгованість в сумі 127112,63 за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 та буде виплачена за умови фінансування. З вересня 2018 року пенсія виплачується щомісяця 18 числа в розмірі 11358,37 грн.

Не погоджуючись із такими діями суб'єкта владних повноважень. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Конституційний Суд України у рішенні від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України та відповідній практиці Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов'язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв'язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов'язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною першою статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Тому, припиняючи виплату пенсії позивачу за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив його право на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 31 травня 2018 року (справа № 243/5475/17), 21 червня 2018 року (справа № 243/8037/17).

З огляду на наведене, відповідачем було порушено вимоги статті 19 Конституції України та частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки з 01.09.2017 по 31.08.2018 позивачу було припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення та за відсутності законодавчо встановлених підстав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість з виплати пенсії, про що не заперечує відповідач.

Посилання Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на те, що заборгованість позивачу із виплати пенсії за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 буде виплачена за умови фінансування не узгоджується з положеннями чинного пенсійного законодавства України та є порушенням прав позивача на одержання призначеної йому пенсії.

В адміністративному позові позивачем заявлено вимоги про зобов'язання відповідача виплатити заборгованість з пенсії у сумі 115754,26 грн. за період з 01.09.2017 по 31.07.2018.

З наданої Чугуївським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області довідки від 16.11.2018 № 11807-07/23 вбачається, що відповідачем було нараховано заборгованість з виплати позивачу пенсії у розмірі 127112,63 грн. за період з 01.09.2017 по 31.08.2018.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо невиплати належної позивачу пенсії за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 не можна визнати законними та обґрунтованими, а тому, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, зобов'язавши відповідача виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 за вказаний період (з 01.09.2017 по 31.08.2018 у розмірі 127112,63 грн.).

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити індексацію пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст. 2 цього Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

З урахуванням викладених норм, слід дійти висновку, що вимога ОСОБА_1 відносно зобов'язання відповідача здійснити індексацію пенсії, на переконання суду, є передчасною, оскільки відповідач ще не здійснив поновлення такої пенсії, відтак, відсутні докази того, що при проведенні поновлення пенсії відповідач не здійснить її індексацію самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (м. Чугуїв, Харківська область. вул. Леонова, 4-А, секція А) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати належної ОСОБА_1 пенсії за період з 01.09.2017 по 31.08.2018.

Зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити заборгованість із пенсії ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 у розмірі 127112,63 грн. (сто двадцять сім тисяч сто дванадцять гривень 63 копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області () судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) в дохід держави за наступними реквізитами: отримувач: УК Основ`ян/мХар Основ`янсь/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок: 4012; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко