Справа № 0440/6414/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2018 року Справа № 0440/6414/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
за участі секретаря судового засіданняГолод К.Д.
позивача - ОСОБА_1 представника позивача - Куща Д.С. представника відповідачів - Прокопенка О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України - військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України - військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 липня 2018 року № 416, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_2 , яким накладено на майора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання»;
визнати протиправним та скасувати параграф 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 липня 2018 № 141, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 , яким колишнього майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас в зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 10 липня 2018 року;
поновити ОСОБА_1 на військовій службі в Збройних Силах України з 10 липня 2018 року.
В обґрунтування позову зазначено, що про факт призначення службового розслідування та його підстави позивачу не було відомо, у зв`язку із чим був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ч. 1 п. 1, п. 3 Розділу IV «Порядку». Крім того, в порушення вимог ч. 2 п. З Розділу VI «Порядку» наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності до позивача під підпис із зазначенням дати доведення не доводився. Таким чином, оскаржуваний наказ № 416 є рішенням тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_2 про накладення дисциплінарного стягнення, прийнятий в порушення вимог ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не містить врахування: характеру (часу, місця, способу) та наслідків дисциплінарного правопорушення, якщо таке мало місце, попередню поведінку позивача, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. На підставі вказаного наказу був прийнятий наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 липня 2018 № 141, яким позивача звільнено з військової служби в запас в зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 10 липня 2018 року. Позивач вважає, що накази відповідачів прийняті в порушення ч. 7 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України п. З розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року № 608.
Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказали, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення на майора ОСОБА_4 є порушення вимог ст. 49, пунктів 2, 3, 7, 9 ст. 59, пунктів 3. 5, 7. 12. 13 л. 102, пунктів 3, 4, 9, 10 ст. 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції щодо надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 28.07.2016 № 388, які встановлені під час проведення службового розслідування. Таким чином, звільнення Позивача з військової служби, яке стало наслідком накладення на нього дисциплінарного стягнення, є обґрунтованим та має чітко вказану підставу для застосування такого стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 16 жовтня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 26 листопада 2018 року.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали просили його задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідачів заперечував проти позову посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач з 2000 року проходив контрактну військову службу в Збройних Силах України.
19 серпня 2016 Наказом командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника штабу - першого заступника командира зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_3 .
З 5 лютого 2018 року відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 №28, тимчасове виконання обов`язків командира 1 зенітною ракетного дивізіону покладено на начальника штабу - першого заступника командира І зенітного ракетного дивізіону майора ОСОБА_1
з 19 квітня 2018 року майор ОСОБА_1 зі своїм підрозділом залучений до Операції Об`єднаних Сил.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26 червня 2018 року № 783 «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою перевірки службової діяльності начальника штабу - першого заступника командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 .
За результатами розслідування командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ «Про результати службового розслідування» від 30.06.2018 № 795, відповідно до якого прийнято рішення клопотати перед вищим командуванням про накладення на Позивача стягнення у вигляді «позбавлення військового звання».
10 липня 2018 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 липня 2018 року № 416, підписаним тимчасово виконуючим обов`язки командувача ухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_2 , за порушення вимог ст. 49, пунктів 2, 3, 7, 9 ст. 59, пунктів 3, 5, 7, 12, 13 ст. 102, пунктів 3, 4, 9, 10 ст. 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції щодо надання доповідей і донесені, про події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 28.07.2016 № 388 та ст. 19 Конституції України, яке виразилось у самовільному прийнятті рішення щодо залишення командного пункту дивізіону, ненадання доповіді про реальний стан справ у ввіреному йому підрозділі, зокрема, в частині скоєння військовослужбовцями правопорушень, приховування правопорушень з боку підлеглих військовослужбовців, пов`язаних із вживанням алкогольних напоїв, що суперечить вимогам нормативно-правових актів, основним принципам та загальному порядку управління Збройними Силами України, на позивача накладено дисциплінарне стягнення - «позбавлення військового звання» (а.с. 75).
16 липня 2018 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 141, підписаним тимчасово виконуючим обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 , відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» мене звільнено з військової служби у запас за пунктом «є» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 10 липня 2018 року (а.с. 76).
23 липня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 150 мене виключення зі списків частини (а.с. 152).
Позивач не погодившись із вказаними наказами відповідачів звернувся з адміністративним позовом до суду.
Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
В свою чергу, спеціальними нормативними актами в сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби), та Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до статті 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Положеннями пунктів 83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Стаття 85 Дисциплінарного статуту визначає, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки злочину, командир військової частини вживає заходів у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України порядку.
Відповідно до вимог частини 1 статті 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Проте, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за № 385/9884 затверджено Інструкцію Про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Інструкція № 82).
Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 82 службове розслідування проводиться у разі:
- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;
- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;
- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;
- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;
- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Зазначеною нормою визначено перелік порушень, у разі яких проводиться службове розслідування.
Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (пункт 1.3 Інструкції № 82).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 82 особам, які проводять службове розслідування, надається право:

отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки;

ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування;

отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій (пункт 2.2 Інструкції № 82).

Згідно пункту 2.3 Інструкції № 82 у разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.

За результатами службового розслідування складається акт (пункт 4.1 Інструкції № 82).

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції № 82 акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування (пункт 4.3 Інструкції № 82).

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції № 82 посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4 цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (пункт 5.2 Інструкції № 82).

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (статті 98 Дисциплінарного статуту).

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26 червня 2018 року № 783 «Про призначання службового розслідування» було призначено службове розслідування та складено акт проведення службового розслідування, затверджений 30 червня 2018 року ТВО командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майором ОСОБА_3 (а.с. 39-42).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення позивача про призначення та проведення службового розслідування.

В порушення ч. 7 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України п. З розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (далі - «Порядок № 608»), про підстави проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26 червня 2018 року № 783 позивач не був повідомлений, та зі своїми правами та обов`язками під час проведення службового розслідування ознайомлений не був.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування осіб, якім були відомі обставини, що стосуються правопорушення; був позбавлений можливості порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; був позбавлений можливості висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; з актом службового розслідування ознайомлений не був.

В порушення ч. 1 п. 1 розділу IV Порядку № 608 особа, яка проводила службове розслідування, не дотрималася вимог законодавства України щодо вживання всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, зокрема, позивач взагалі не був опитаний, незважаючи на те, що щодо нього проводилося службове розслідування.

В порушення ч.ч. 1, 2 п. 2 розділу IV Порядку № 608 під час проведення службового розслідування, а саме з 26 червня 2018 року до 29 червня 2018 року, від жодної особи пояснення не відбиралися.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що пояснення з приводу зазначених порушень в акті від ОСОБА_1 не відбирались, чим було грубо порушено права позивача та порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Суд зауважує, що пояснення, які містяться в матеріалах справи від 11 травня 2018 року стосується лише факту перебування 09 травня 2018 року солдат за контрактом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ознаками, схожими на алкогольне сп`яніння.

В порушення ч. 2 п. 1 розділу IV Порядку № 608 щодо виявлення (з`ясування) обставин, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, жодних доказів (пояснень, документів тощо) щодо надання чи ненадання доповіді про реальний стан справ у ввіреному мені підрозділі, зокрема, в частині скоєння військовослужбовцями правопорушень, приховування правопорушень з боку підлеглих військовослужбовців, до акту проведення службового розслідування не додано.

В порушення ч. 6 п. З розділу V Порядку № 608 в акті проведення службового розслідування не зазначено які саме вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, мною було порушено, а зазначені лише назви нормативно-правових актів та перелік статей. А щодо «Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України» (далі - «Інструкція № 388»), затвердженої наказом Міністра оборони України від 28 липня 2016 року № 388, то взагалі не зазначено які саме пункти цієї «Інструкції» порушив позивач.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 09 травня 2018 року у вихідний день в зоні ООС в н.п. Шевченко Волноваського району Донецької області підлеглий офіцер старший лейтенант ОСОБА_7 доповів позивачу, що солдати за контрактом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають ознаки, схожі на алкогольне сп`яніння.

Відповідно до ст. 90 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, який перебуває у стані сп`яніння, та отримання від нього пояснень проводиться після його протвереження.

Позивач зазначив, що із врахуванням вказаних вимог провів з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 бесіду та відправив відпочивати, спланувавши відвезти означених солдат на медичний огляд до базового табору, за наслідками якого мав намір скласти протокол про адміністративне правопорушення. Проте, вранці 10 травня 2018 року до місця дислокації підрозділу прибули співробітники прокуратури та військової служби правопорядку, які забрали із собою солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно вимог ст. 90 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 2, п. 4, ч. 2 п. 10, 17, 21 Інструкції № 388 доповідь про скоєння 09 травня 2018 року солдатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 військового адміністративного правопорушення (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) можливо було виключно після проведення їх медичного огляду, відібрання відповідних пояснень після їх протвереження, та після складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, однак, позивач був позбавлений можливості.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в акті службового розслідування від 30.06.2018 року, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу № 416 зазначено, що 17 травня 2018 року позивач самостійно покинув без дозволу командира розташування підрозділу та убув вирішувати особисті питання до м. Маріуполь, хоча мав убути по службовим питанням до 3 зенітно-ракетної батареї 1 зенітно-ракетного артилерійського дивізіону в н.п. Валер`янівка з метою надання практичної допомоги, чим порушив вимоги ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України. З цього приводу позивачем були надані письмові пояснення на адресу підполковника ОСОБА_8 , який за наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал-майора ОСОБА_9 проводив з цього приводу службове розслідування. 21 травня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 105 ОСОБА_1 було усунуто від виконання службових обов`язків (а.с. 44).

Судом встановлено, що 26 травня 2018 року наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 79 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» за порушення вимоги ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (а.с. 83-84).

Відповідно до ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

В порушення ст. 61 Конституції України, де зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якою заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме правопорушення: самовільне прийнятті рішення щодо залишення 17 травня 2018 року командного пункту дивізіону, а саме наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26 травня 2018 року № 79 оголошена «сувора догана» та наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 липня 2018 року № 416 оголошено про позбавлення військового звання.

Тобто, відповідач приймаючи оскаржуваний наказ від 10 липня 2018 року № 416 безпідставно врахував порушення позивачем за яке ОСОБА_1 був вже притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

В порушення ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняте рішення у формі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 липня 2018 року № 416 взагалі не містить обставини вчинення правопорушень в частині дати їх скоєння, їх наслідків, попередньої поведінки позивача, а також в частині тривалості військової служби та рівня знання про порядок служби, що вказує на те, що дисциплінарне стягнення оголошено без урахуванням обставин.

Відповідачами на підтвердження обставин викладених в акті перевірки в частині небажання військовослужбовців продовжувати службу в підрозділі позивача, у зв`язку із звільненням 11 військовослужбовців з січня 2018 року, суду не надано жодного доказу вини саме позивача.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування параграфу 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 липня 2018 № 141, суд виходить із того, що позивача звільнено з військової служби в запас в зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 10 липня 2018 року на підставі протиправного наказу № 416 від 10 липня 2018 року, а відтак вказана вимога є похідною у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає поновленню на військовій службі в Збройних Силах України.

Відповідно абзацу 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищенаведене, оскільки під час винесення спірних наказів щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, було грубо порушено процедуру, яка передує їх винесенню, у зв`язку з чим були порушені права позивача щодо надання усних та письмових пояснень, обмежене право робити заяви, подавати документи на підтвердження правомірності своїх дій, тобто не враховані усі обставини, що мали значення для прийняття рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що є порушенням вимог Інструкції № 82 та Дисциплінарного статуту.

Таким чином, дисциплінарні стягнення, що були накладенні на відповідача, були прийнятті на підставі та всупереч нормам, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому порушують права та інтереси позивача, та це є підставою для їх скасування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адмністративний позов ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України - військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 липня 2018 року № 416, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_2 , яким накладено на майора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання».

Визнати протиправним та скасувати параграф 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 липня 2018 № 141, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 10 липня 2018 року.

Поновити ОСОБА_1 на військовій службі в Збройних Силах України з 10 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 грудня 2018 року.

Суддя А.О. Коренев