Справа № 826/2249/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/2249/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним рішення та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії/

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про:

- визнання протиправними рішення та бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо невидачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації видати посвідчення особи зі статусом інваліда війни.

Ухвалою суду від 14.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у встановленні позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, інваліду другої групи та зарахованого до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони, що підтверджується письмовими доказами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 25.07.2006 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській катастрофи Категорія 1, йому також надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується вкладкою від 19.12.2006 №608160 до посвідчення серії НОМЕР_2.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.12.2017 про встановлення статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення.

Листом від 09.01.2018 №36-79 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації повідомило позивача про неможливість надати позивачу статус інваліда війни, оскільки додані заявником документи не підтверджують факт залучення і виконання робіт з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них встановлюється Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

За змістом наведеної норми, статус інваліда війни може бути наданий особі, яка визнана інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і залучалась до складу формувань Цивільної оборони.

На підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у тому числі в складі формувань Цивільної оборони, встановлення інвалідності, позивачем до позову додано:

- копію трудової книжки ОСОБА_1, відповідно до якої він працював в УПТК Управлінні будівництва Чорнобильської АЕС СМУ-3, з 1990 року НПО "Припять" на ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС на посаді машиніста тепловоза;

- копію довідки Державної будівельно-промислової компанії "Атомспецбуд" від 25.06.2006 №80, відповідно до якої ОСОБА_1 з 26.04.1986 по 31.12.1986, з 01.01.1987 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 01.11.1990 був безпосередньо зайнятий на роботах передбачених постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986, №№665-1951 Постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987, №1497-378, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі списком №1;

- копію довідки Управління будівництва Чорнобильської атомної електростанції м. Чорнобиль від 20.06.1991 №165, згідно з якою ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах передбачених пунктом 8 постанови Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 що надають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1;

- копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Дочірнього підприємства "Київенергобудпостач" від 08.08.2006 №45 та ВАТ "Київенергобуд" від 13.02.2012 №74;

- копію листа Українського наукового центру радіаційної медицини Національної академії медичних наук України від 27.11.1995, яким встановлено, що компонентна доза внутрішнього та зовнішнього опромінення ОСОБА_1, обумовлена перебуванням на території 30-км зони до моменту евакуації складає приблизно 12.0 БЕР;

- копію експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної ради по встановленню причин зв'язку захворювання й інвалідності з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру від 01.03.1996 №45, відповідно до якого комісією розглянуто документацію ОСОБА_1 для вирішення питання зв'язку захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС та за результатами розгляду цієї документації комісія прийшла до висновку, що захворювання, наявне у ОСОБА_1 пов'язано з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

- копію довідки до акту огляду МСЕК серії НОМЕР_3, якою ОСОБА_1 з 11.11.2006 встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідність встановлена безстроково;

- копію довідки Міністерства охорони здоров'я України від 11.07.2006 серія КНІ №013368 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, якою встановлено ступінь втрати професійної здатності позивача з 11.07.2006 - 70%;

- копію пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 від 18.10.2006;

- копію виписки з розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області від 19.05.1986 №52, в якій зазначено про численні випадки прийняття рішень і розпоряджень усно, які не фіксуються документально, вимагалось: організувати суворий облік невоєнізованих формувань, які залучались до робіт ... В штабах Цивільної оборони міст і районів вести списки особового складу формувань, які брали участь в роботах;

- копію листа від 16.05.1986 №ГО-2/4 про виконання заходів Цивільної оборони на об'єктах, відповідно до якого наказувалось привести формування Цивільної оборони в стан підвищеної готовності, розподілити прилади дозиметричного контролю, здійснити організацію роботи з такими приладами та забезпечити здійснення замірів, заборонено виїзд до 30-ти кілометрової зони без засобів захисту, проводити дезактивацію транспорту з дотриманням запобіжних заходів.

У позовній заяві в обґрунтування обставини залучення до складу формувань Цивільної оборони позивач зазначив, що чинне на час аварії на Чорнобильській АЕС законодавство колишнього СРСР обов'язкової вимоги про видання розпорядчого документа про зарахування працівників до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони підприємства, установи або організації, так само і щодо залучення окремої особи до дій у складі таких формувань не передбачало.

На думку суду, додані позивачем письмові докази не доводять участі позивача під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Додані позивачем докази підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та настання інвалідності у зв'язку з тим, що він брав участь у таких заходах. Утім, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивачем не надано, клопотань з цього приводу не заявлено.

Щодо посилання позивача на копію виписки з розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області від 19.05.1986 №52 та копію листа від 16.05.1986 №го-2/4 як докази виконання заходів в складі формувань Цивільної оборони на об'єктах, то відповідними документами не встановлено залучення позивача або підприємства, де працював позивач до виконання робіт в складі підрозділів цивільної оборони.

Доходячи такого висновку, судом взято до уваги практику Верховного Суду, висловлену в постановах від 10.05.2018 справа №279/12162/15-а, від 07.06.2018 справа №377/797/17, від 21.08.2018 справа №279/2285/16-а, від 21.08.2018 справа 676/3457/17, від 25.09.2018 справа №806/5085/15, від 11.10.2018 справа №674/1239/17, від 18.10.2018 справа №753/12234/17.

Зокрема, у постанові 18.10.2018 справа №753/12234/17 Верховний Суд вказав, що "Положенням про Цивільну оборону СРСР", затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 №1111 та "Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР", затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06.061975 №90, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів з ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Для вирішення питання про наявність підстав належності особи, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією таких наслідків, до інвалідів війни, необхідно виконати умову щодо прийняття такою особою участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в складі формувань Цивільної оборони. Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2018 справа №279/12162/15-а зазначено, що з пояснювальної записки до проекту цього Закону вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб (1300 чоловік), які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у 30-ти кілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.

З огляду на здійснену судом оцінку поданих позивачем доказів, враховуючи наведену судову практику, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо його участі в складі формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно відповідачем правомірно відмовлено позивачу в задоволенні його заяви щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

З огляду на викладене, слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними рішення та бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо невидачі посвідчення інваліда війни та зобов'язання видати посвідчення особи зі статусом інваліда війни.

Відповідно до частини п'ятої статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями). Оскільки сторонами не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 02225, АДРЕСА_1).

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 37501611, місцезнаходження: 02232, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 87-Д).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець