Справа № 814/1978/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1978/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, Головне управління ДФС у Миколаївській області про визнання незаконним рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Березнегуватської СР Березнегуватського району Миколаївської області, ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому, з урахуванням доповнень, просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Березнегуватської СР Березнегуватська району Миколаївської області за №3 від 26.01.2017р. в частині визначення ставки податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування;

- визнати незаконним та скасувати рішення Березнегуватської СР Березнегуватська району Миколаївської області за №7 від 5.02.2016р. в частині визначення ставки податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у лютому 2016р. Березнегуватською СР прийнято рішення за №7 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради», у відповідності до якого встановлено ставку податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

У січні 2017р. Березнегуватською СР прийнято рішення за №3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради», у відповідності до якого встановлено ставку податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Зважаючи на зростання мінімальної заробітної плати Березнегуватською селищною радою, до 31.01.2018р. в терміни до застосування оподаткування (проведення нарахування податку за 2017р.), прийнято рішення «Про внесення змін до рішення селищної ради від 26.01.2017р. за №3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» від 30.01.2018р. за №1.

Також, позивачка зазначила, що розмір податку, встановлений оскаржуваними рішеннями, є для неї непомірним, а нежитловий об'єкт, за який необхідно сплачувати податок, є непрацюючим та жодного доходу не приносить. Оскаржувані рішення відповідача є економічно необґрунтованими та такими, що не відповідають рівню життя територіальної громади, крім того, з громадою ці рішення не узгоджувались та не обговорювались, що порушує принципи діяльності органів місцевого самоврядування.

Посилаючись на вказане позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що селищна рада приймаючи оскаржувані рішення діяла в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у лютому 2016р. Березнегуватською селищною радою прийнято рішення «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» за №7, у відповідності до якого встановлено ставку податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Вказане рішення селищної ради 11.02.2016р. опубліковано на сторінках місцевої газети «Народна трибуна».

У січні 2017р. Березнегуватською селищною радою прийнято рішення «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» за №3, у відповідності до якого встановлено ставку податку у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Вказане рішення селищної ради 2.02.2017р. опубліковано на сторінках місцевої газети «Народна трибуна».

Зважаючи на зростання мінімальної заробітної плати Березнегуватською селищною радою, до 31.01.2018р. в терміни до застосування оподаткування (проведення нарахування податку за 2017р.), прийнято рішення «Про внесення змін до рішення селищної ради від 26.01.2017р. за №3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» за №1 від 30.01.2018р..

Позивачка не погоджуючись із встановленими ставками податку, звернулась в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій та рішень Березнегуватської селищної ради, з урахуванням підстав, за якими позивачка просить визнати їх незаконними та скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст.69 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» за №280/97-ВР від 21.05.1997р. (надалі - Закон України №280/97-ВР) передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до ПК України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому БК України з урахуванням особливостей, визначених ПК України.

За правилами п.24 ч.1 ст.26 Закону України №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до ПК України.

У відповідності до ст.8 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписами пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків

Згідно з п.10.2 та 10.3 ст.10 ПК України, місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

За правилами п.12.3 ст.12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

У відповідності до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписами пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Статтею 73 Закону України №280/97-ВР встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що Березнегуватська селищна рада приймаючи рішення «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» за №7 від 5.02.2016р. та «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» за №3 від 26.01.2017р., діяла в межах своїх повноважень та на підставі діючих норм законодавства України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 4 грудня 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв