Справа № 362/2257/17
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа362/2257/17
Провадження 2-а/362/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Лагуті І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг" до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Агро", про визнання протиправним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування рішень відповідача «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі і дострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільського господарського виробництва» від 27 травня 2016 року № 2-8 ТОВ «Гвоздів - Агро», площею 3,5825 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 площею 22,5856 га, кадастровий № НОМЕР_2, яка знаходиться за межами населеного пункту АДРЕСА_2, вважаючи, що спірні рішення суб'єкта владних повноважень були нібито прийняті з перевищенням повноважень органу місцевого самоврядування та порушують права та інтереси заявника, як власника господарських будівель, які знаходяться на вище зазначених земельних ділянках.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, наполягаючи на відсутності правових підстав для задоволення позову.

Представник третьої особи - ТОВ «Гвоздів - Агро», підтримав правовою позицією представника відповідача та просив в задоволені позову відмовити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.13, ч.1 ст.55, ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 9, ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами.

Як вбачається з положень ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами ст.ст.19, 140, 143. 144, 146 Конституції України.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними (рішення Конституційного суду України 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Положеннями ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (на далі «Закон») визначено загальну компетенцію сільських, щодо їх правомочності розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до положень ч.1 ст.122 ЗК України, сільські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За правилами ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, установлених ст.122 цього кодексу.

Положеннями ст.124 ЗК України передбачений порядок передачі земельних ділянок в оренду, яким визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Положеннями ст.134 ЗК України визначена обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах). При цьому частиною 2 статті 134 передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Аналіз наведених норм права у взаємозв'язку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передання земельної ділянки у користування (оренду) юридичним особам та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передання земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в ст.ст.123, 124, 134 ЗК органи приймають рішення.

Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її в користування (оренду) - такого висновку дійшов Верховний суд України в постанові №820/3507/15 від 07.06.2016 року. Аналогічний висновок можна зробити і відносно надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до положень ст.123 ЗК України підставою для відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів. затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч.3 ст.24 Закону, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За положеннями ст.ст.25 і 26 Закону, сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до положень п.34 ч.1 ст.26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до положень ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

На підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-2128/11 від 8.11.2011 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.03.2016 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 року та ухвалою Верховного Суду України від 16.09.2016 року, третя особа - ТОВ «Гвоздів-Агро», є власником майнових комплексів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.44-47, 48-52, 53-54, 60-61), про що свідчать записи про право власності № 13951477, № 13951374 від 30 березня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 56346716 від 31.03.2016 року за ТОВ «Гвоздів-Агро» зареєстровано право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4, і складається з нерухомого майна: приміщення контори «А» - 135,1 кв.м., зерносклад «Модуль «Б» - 759,9 кв.м., майстерня і гараж «Г» -208,1 кв.м., столярний цех та кузня «В» - 103,8 кв.м., кладова 1 «Д» - 14,6 кв.м., кладова 2 «Є» - 10,6 кв.м., льох (погріб) «Ж» - 30,6 кв.м.; ганок «в» (т.1 а.с.123-124).

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 56346588 від 31.03.2016 року за ТОВ «Гвоздів-Агро» зареєстровано право власності на майновий комплекс в АДРЕСА_5, і складається з нерухомого майна: корівник «К» - 1597,7 кв.м.., корівник «М» - 1613,5 кв.м., телятник «Н» - 1643,0 кв.м., телятник «О» - 1583,3 кв.м., зерносклад «Ангар П» - 595,8 кв.м., водонапорна башта «Р», водонапорна башта «С», артскважина «Т», артскважина «У», вимощення «І» (т.1 а.с.125-126).

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59140924 та № 59147507 від 16.05.2016 року, позивач - ТОВ «Агенція спортивних розваг», є власником об'єктів нерухомого майна, реєстраційні номери: 14 та 14, які розташовані на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами), площею 3,5825 га, кадастровий № НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_6, та площею 22,5856 га, кадастровий № НОМЕР_2, в АДРЕСА_2 (т.1, а.с.11-14), та право власності позивача ґрунтується на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства (КСП) «Агрофірма «Данко» (серії НОМЕР_3 від 18.12.2007 року).

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А. зареєстровано право власності № 14516879 та № 14518078 за адресою: АДРЕСА_7, за ТОВ «Агенція спортивних розваг» на господарські будівлі та споруди зі складовими частинами та площею, які вказані в переліку майнових комплексів, що належать на праві власності ТОВ «Гвоздів-Агро» (т.1 а.с.11-12, 13-14).

Право власності на нерухоме майно за ТОВ «Агенція спортивних розваг» ґрунтується на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Агрофірма «Данко», (майновий сертифікат) серія НОМЕР_4, виданий 18.12.2007 року, рішення Гвоздівської сільської ради від 15.09.2016 року та акту приймання-передачі нерухомого майна від 15.03.2016 року ТОВ «Агенція спортивних розваг».

При цьому, суд звертає увагу, що при порівняні відомостей зі змістом інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59140924 та № 59147507 від 16.05.2016 року, про визнання права власності позивача - ТОВ «Агенція спортивних розваг», об'єкти нерухомості за адресами: АДРЕСА_8, що входили до складу КСП «Агрофірма «Данко», як залізобетонна огорожа «З» і артскважина «І» (с.Гвоздів, вул.Леніна, 10) та водонапорні башти «Р» та «С», артскважині «Т» та «У» (с.Гвоздів, вул. Леніна, 11) не зазначені.

Відсутність тотожності в праві власності позивача ТОВ «Агенція спортивних розваг» та третьої особи ТОВ «Гвоздів-Агро» на об'єкти нерухомості за адресами: АДРЕСА_8, підтверджується висновком експерта Лісниченка С.В. № 2-29/05 від 29.05.2017 року, виготовленого на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 23 лютого 2017 року по справі № 911/3546/16.

Крім того, з аналізу діючого чинного законодавства України вбачається, що право власності на майновий пай не тотожне праву власності на конкретне майно, яке входить до пайового фонду КСП.

Так, скасовуючи рішення господарського суду Київської області від 10.02.2011 року у справі № 10/257-10, Київський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 07.04.2011 року зазначив, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) не посвідчує і не може посвідчувати право власності позивача (ТОВ «Агенція спортивних розваг) на вказане ним у позовній заяві індивідуально визначене майно. Таке свідоцтво свідчить лише про наявність у ТОВ «Агенція спортивних розваг» права власності на майновий пай члена КСП. Отже, право власності на майновий пай не тотожне праву власності на конкретне майно, яке входить до пайового фонду КСП, а наявність у ТОВ «Агенція спортивних розваг» свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) не посвідчує його права власності на конкретне майно, що було визначене в рішенні виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області № 6 від 27.01.2006 року» (т.1 а.с.73-81).

Вказана постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2011 року залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 9 червня 2011 року (т.1 а.с.82-87).

У відповідності до інформаційних довідок № 129 та № 130 від 02 липня 2016 року Гвоздівської сільської ради, рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради від 15 вересня 2015 року не приймалось та не видавалося, в журналі вихідної кореспонденції за 2015 рік така відмітка відсутня (т.1 а.с.89, 90).

Відсутність доказів прийняття суб'єктом владних повноважень - виконавчим комітетом Гвоздівської сільської ради, рішення № 1 від 15.09.2015 року підтверджується наданої відповідачем відповідної документації органу місцевого самоврядування за 2015 рік.

На час розгляду цієї справи зазначені рішення органу місцевого самоврядування не скасовані.

Що стосується акту приймання-передачі від 15.03.2016 року, то за ним ТОВ «Агенція спортивних розваг» передало зазначені об'єкти нерухомого майна само собі (т.1 а.с.98).

Крім того, рішенням № 6-11-УІІ від 10.03.2017 року Гвоздівської сільської ради встановлено, що рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015 року не розглядалося, не приймалося і не затверджувалося на засіданнях виконавчого комітету та сесіях Гвоздівської сільської ради, та скасоване. (т.1 а.с.94).

Зазначене вище рішення № 6-11-УІІ від 10.03.2017 року Гвоздівської сільської ради не скасоване та є чинним.

Рішенням № 7-11-УІІ від 10.03.2017 року свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії КИ-VII № 615181 від 18.12.2007 року визнано недійсним та таким, що не видавалося Гвоздівською сільською радою (т.1 а.с.95).

Зазначене рішення суб'єкта владних повноважень не скасовано та є діючим.

Суд критично ставиться до стверджень позивача - ТОВ «Агенція спортивних розваг», що відповідача - Гвоздівська сільська рада, прийняла спірні рішення з перевищенням повноважень, так як на момент їх прийняття земельна ділянка площею 22,5856 га, кадастровий № НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_9, згідно проекту формування території та встановлення меж Гвоздівської сільської ради від 1995 року знаходиться за межами населеного пункту с. Гвоздів в адміністративних межах Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, у зв'язку з тим, що відповідно до Рішення Васильківської районної ради Київської області від 19.05.2016 року №100-07-VІІ «Про встановлення (зміни) меж населеного пункту села Гвоздів Васильківського району Київської області, встановлено межі населеного пункту села Гвоздів Васильківського району Київської області загальною площею 1666,9000 га та внесено відомості про встановлення (зміну) меж с.Гвоздів Васильківського району Київської області до Державного земельного кадастру, відповідно до вимог чинного законодавства (т.1 а.с.184).

Крім того, про те, що зазначена вище земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с.Гвоздів підтверджується Проектом землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с.Гвоздів Васильківського району Київської області, розробленого державним підприємством «ДНПІ містобудування» в 2013 році (т.1 а.с.185-188).

Суд також критично ставиться до наданих 16 листопада 2018 року представником позивача пакету документів (т.3 а.с.1-61), як докази на обґрунтування своїх позовних вимог, через порушення такої процедури, після фактичного дослідження усіх обставин справи, та, в тому числі, через їх сумнівність.

Так, в договорі купівлі-продажу земельних ділянок від 10 квітня 2006 року, право власності на землі Гвоздівської територіальної громади визначалося на державним актом, а рішенням органу місцевого самоврядування від 3.03.2006 року.

Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що через не встановлення Гвоздівською сільською радою підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ТОВ «Гвоздів-Агро», суб'єкт владних повноважень був зобов'язаний надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» ТОВ «Гвоздів-Агро».

Крім того, постановляючи рішення по даній справі суд також враховує, що представником позивача також не було надано суду переконливих доказів, що прийнятими відповідачем рішеннями, порушуються права та інтереси підприємства, яке він представляє.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 7-12, 41, 71, 86, 158-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.