Справа № 0540/6560/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. Справа№0540/6560/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився

від відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дари Природи до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРИ ПРИРОДИ» (надалі позивач, ТОВ «Дари природи») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

· від 31.05.2018 року № НОМЕР_1, яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 15 945, 00 грн.;

· від 31.05.2018 року № НОМЕР_2, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 305 380, 00 грн., утч 244 304 грн., за основним платежем та 61 076, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що податковим органом безпідставно встановлено порушення ТОВ «Дари природи» вимог п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, ст. 198, п.201.10, ст. 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України), оскільки позивачем сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних зареєстрованих, в Єдиному реєстрі податкових накладних за відповідний період.

Також позивач зазначає про невмотивованість висновків відповідача в частині посилання на ст.ст. 2,3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, оскільки позивачем надано всі відповідні первинні документи, що підтверджують виконання та реальність здійснених господарських операцій.

Спростовує посилання податкового органу на відсутність сертифікатів якості, товарно-транспортних накладних (надалі ТТН), оскільки за усталеною судовою практикою відсутність таких не свідчить про відсутність здійснення реальних господарських операцій. При цьому надані позивачем до перевірки докази реального здійснення господарських операцій відповідачем до уваги взяті не були.

Звертає увагу суду, що висновки податкового органу ґрунтуються лише на аналізі даних, що містяться у АІС «Податковий блок» без дослідження первинних документів, та без врахування принципу індивідуальної відповідальності, за яким «добросовісний» платник не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни іншими суб'єктами господарювання, що підтверджено практикою Європейського суду з прав людини та судовою практикою, що склалась у вітчизняних судах.

28 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого ГУ ДФС у Донецькій області проти позову заперечує з наступних мотивів.

Згідно податкової інформації отриманої податковим органом контрагенти позивача ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД», ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН», ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» не є виробниками товару, фактично здійснювали діяльність з підміни товару, так як податковий кредит сформовано по операціям з придбання одних видів товарів, а постачання задекларовано зовсім інших товарів та послуг придбання яких не підтверджено. При цьому операції між позивачем та зазначеними підприємствами не мали економічного змісту оскільки господарська операція з продажу товару здійснювалась без збільшення його вартості та через це не мала економічного змісту та доходу.

Станом на момент проведення перевірки позивачем до перевірки не надано інформації та підтверджуючих документів щодо відображення операцій по вказаним послугам у фінансовій звітності, тому вплив вказаних операцій на формування показників фінансової звітності, у т.ч. на зменшення чи збільшення активів/зобов'язань/капіталу, формування доходів та витрат у ході цієї перевірки встановити не видалось можливим.

Оригіналів первинних документів по вказаним господарським операціям ТОВ «Дари природи» на письмовий запит податкового органу та при проведенні перевірки не надано.

Встановлені фактичні обставини дали підставу податковому органу констатувати фіктивність операцій між позивачем та його контрагентом, з огляду на що донарахована сума податку на додану вартість та застосовані штрафні (фінансові) санції є правомірними та не підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від від 25 вересня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року зобов'язано позивача надати суду оригінали документів, долучених до позовної заяви у якості доказів та відповідача докази у справі, за переліком, визначеним в ухвалі.

25 жовтня 2018 позивачем на виконання вимог ухвали суду надано узагальнену інформацію за спірними господарськими операціями, договори поставки зі специфікаціями, що підтверджують подальше використання товару у господарській діяльності позивача, ТТН. Оригіналів доказів, що містяться у справі для огляду судом, позивачем не надано.

13 листопада 2018 позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі доказами.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 листопада 2018 року, проти чого представник відповідача не заперечував.

У судовому засіданні від 21 листопада 2018 року представник відповідача зазначив про необґрунтованість позовних вимог, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення у справі, суд встановив наступне.

ТОВ «Дари природи» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84206, Донецька обл., місто Дружківка, вулиця Енгельса, будинок 110, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Дружківка ГУ ДФС у Донецькій області, (згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 29.05.2018, код виду економічної діяльності 46.90 неспеціалізована оптова торгівлі згідно КВЕД.

ГУ ДФС у Донецькій області здійснена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Дари природи» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» та ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД за квітень 2016 року та по взаємовідносинам з ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» липень 2016 року за результатами якої складений акт перевірки від 12.04.2018 року № 317/05-99-14-11/20340885 (надалі ОСОБА_1 перевірки, а.с. 30-45).

Відповідно висновку вказаного акта перевірки, податковим органом встановлені порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме:- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 201.10, ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено, що ТОВ «Дари природи» завищено податковий кредит всього у сумі 260 249 грн., у т.ч. за квітень 2016 року у розмірі 244 303 грн., за липень 2016 року у сумі 15 945,00 грн., із них:

· завищення податкового кредиту всього у сумі 260 249, 00 грн., у т.ч. за квітень 2016 року у розмірі 244 304 грн., за липень 2016 року у сумі 15 945,00 грн., внаслідок не підтвердження реальності здійснення операцій постачання товарів, робіт контрагентами-постачальниками ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД, та ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» за період 01.07.2016 по 31.07.2016 по ланцюгу постачання та відсутності документального підтвердження їх походження, транспортування, використання у власній господарській діяльності,

в результаті чого встановлено заниження ТОВ «Дари природи» податку на додану вартість у сумі 244 304,00 грн., у т.ч. за квітень 2016 року у сумі 233 268,00 грн., за травень 2016 року у сумі 11 036,00 грн.,

· завищено від'ємне значення податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 15 945,00 грн., з них за липень 2016 року у сумі 15 945,00 грн.

На підставі наведеного вище висновків ОСОБА_1 перевірки податковим органом прийнято:

· від 31.05.2018 року № НОМЕР_1, яким встановлено порушення підприємством п. 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 та п.201.10 ст. 201 ПК України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 15 945, 00 грн. за липень 2016 року; (а.с. 54)

· від 31.05.2018 року № НОМЕР_2, яким встановлено порушення підприємством п. 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 та п.201.10 ст. 201 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі ч. 1 п. 123.1 ст. 123 ПК України, у зв'язку із чим підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 305 380, 00 грн., утч 244 304 грн., за основним платежем та 61 076, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій. (а.с.55)

Вказані податкові повідомлення-рішення є предметом спору у даній справі.

На підставі зібраних у справі письмових доказів, досліджені судом у порядку ст.ст. 211, 217 КАС України, судом встановлені такі фактичні обставини справи.

Відносно господарських операцій з ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ».

Згідно п. 3.1.2.1 спірного акта перевірки встановлено, що підприємством до перевірки надано завірені копії наступних документів:

Договір поставки від 11.04.2016 № 11/04 з ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ», видаткові накладні ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» за квітень 2016 року, обігово-сальдова відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» за період квітень 2016.

Будь-які інші документи, ніж ті, що зазначені вище та свідчать про фактичне виконання господарської операції, оприбуткування товару, використання у власній господарській діяльності підприємством до перевірки не надано.

Податковим органом зазначено, що ТОВ «Дари природи» не було надано документів, з яких можливо було б встановити особу (осіб), які фактично здійснювали операції приймання-передачі перевізнику товарів, їх виробників імпортерів.

Встановлено, що фактичний продаж товарів із назвою «Мастило розділювач» неможливий за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних нереальних господарських операцій, до платника податків 4-ланки ТОВ «Дари природи» задекларованого контрагентами ланцюга постачання товарів, робіт, послуг.

У ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи надано.

Договір поставки від 11.04.2016 № 11/04 між ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ» (як постачальник) та ТОВ «Дари природи» (як покупець), за змістом якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця оливи, мастила, пальне, а покупець прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 2 вказаного договору умови та порядок поставки визначається окремо у специфікаціях, або у видаткових накладних, або у повідомленні про поставку товару. Товар поставляється Покупцю шляхом самовивозу останнім з місця поставки або шляхом доставки постачальником за адресою визначеною Покупцем. Перехід права власності здійснюється у момент отримання товару у місці поставки уповноваженою Покупцем особою.

Ціна товару та порядок розрахунків визначені у чатині 3 даного договору.

На виконання договору ТОВ «ІМПЕРІАЛ-АКТИВ» виписано видаткову накладну від 11.04.2016 № 5007 за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra» всього на суму 999 824,40 грн.

Податкову накладну від 11.04.2016 № 5007 за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra» всього на суму 999 824,40 грн., у т.ч. ПДВ 166 637,40 грн.

Оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за квітень 2016 року.

Платіжне доручення від 22.11.2016 № 949 на суму 565 000,00 грн., від 29.12.2016 №1075 на суму 375 784,40 грн., від 09.02.2018 № 22 на суму 59 040,00 грн., отримувач ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ».

Договір поставки від 26.02.2015 № 555/15/15000334 між ТОВ «Дари природи» (постачальник) та ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» (покупець), предметом якого є зобов'язання постачальника поставити покупцю товари, за переліком, визначеним у специфікаціях.

Видаткова накладна від 25.04.2016 № ГОДП0000541 виписана ТОВ «Дари природи» покупцю ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод» утч за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra» всього на суму 1 248 182,64 грн.

Також надано ТТН від 25.04.2016 №РГОДП0000541, проте відсутні відомості про товаросупровідні документи, тому не вбачається можливим визначити видаткову накладну та/або договір на підставі якого здійснюється поставка

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД» (код 39893673).

Податковим органом у п.п. 3.1.2.2 акта перевірки зазначено, що ТОВ «Дари природи» до перевірки надано завірені копії наступних документів, згідно яких в бухгалтерському та податковому обліку відображені операції з ТОВ «Геліада»:

· договір поставки від 20.04.2016 № 12/04, додаткова угода № 1 від 29.04.2016, видаткові накладні за квітень 2016, обігово-сальдова відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»за період квітень 2016.

Документи згідно яких в бухгалтерському обліку ТОВ «Дари природи» відображені операції по виконанню зазначеної угоди, оприбуткування товарів, на письмовий запит податкового органу та в процесі перевірки не надано.

Зокрема не надано ТТН, специфікації, сертифікати відповідності на товар, документи, що підтверджують використання у власній господарській діяльності, інформація про місце навантаження, зберігання товару, перевізника.

Крім того, встановлено на підставі податкової інформації про не підтвердження купівлі товару ТОВ «Геліада ЛТД» у контрагентів по ланцюгу постачання.

Позивачем до матеріалів справи надано:

Договір поставки від 20.04.2016 № 12/04 між ТОВ «Дари природи» (у якості покупця) та ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД» укладено за змістом якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця мастила, пальне, а покупець прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 2 вказаного договору умови та порядок поставки визначається окремо у специфікаціях, або у видаткових накладних, або у повідомленні про поставку товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент отримання товару у місці поставки уповноваженою особою Покупця.

Ціна товару та порядок розрахунків визначені у частині 3 даного договору.

30.04.2016 на виконання вказаного вище договору ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД» виписано видаткову накладну № 14516 за номенклатурою товару Контейнер-газифікатор ТГХК-1, 0-0, 06-1,3, кількість 1 шт., на загальну суму 195 000,00 грн.

Податкова накладна від 30.04.2016 № 14516 за номенклатурою товару Контейнер-газифікатор ТГХК-1, 0-0, 06-1,3, кількість 1 шт., на загальну суму 195 00,00 грн., утч ПДВ 32 500,00грн.

27.04.2016 ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД» виписано видаткову накладну № 13021 за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra», у кількості 4,7т., всього на суму 271 002,00 грн.

Податкова накладна ТОВ «ГЕЛІАДА ЛТД» від 27.04.2016 № 13021 за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra», у кількості 4,7т., всього на суму 271 002,00 грн., утч ПДВ 45 167,00 грн.

Оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за квітень 2016 року-травень 2016

Платіжні доручення від 21.12.2016 № 1036 на суму 150 000,00 грн., від 29.12.2016 № 1050 на суму 200 000,00 грн., від 27.10.2017 №433 на суму 116 002,00 грн.,

В подальшому ТОВ «Дари природи» виписано:

- видаткову накладну в адресу покупця ТОВ «ДІПІ ЕЙР ГАЗ» від 04.05.2016 №КЦДП000011 за номенклатурою товару Контейнер-газифікатор ТГХК-1, 0-0, 06-1,3, кількість 1 шт., на загальну суму 196 00,00 грн., утч ПДВ 32 666,67 грн. та податкову накладну від 04.05.2016 № 1 за аналогічною номенклатурою та сумою. (а.с. 69, 73)

- видаткову накладну від 27.04.2016 № ГОДП0000467 виписана ТОВ «Дари природи» покупцю ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод» утч за номенклатурою товару Олива розділювач «Form Divider Ultra», кількість 4,7т всього на суму без ПДВ 239 827,88 грн. (а.с. 70-71).

Договір поставки від 26.02.2015 № 555/15/15000334 між ТОВ «Дари природи» (постачальник) та ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» (покупець), предметом якого є зобов'язання постачальника поставити покупцю товари, за переліком, визначеним у специфікаціях.

Також надано ТТН від 14.07.2016 № РГОДП0001006, проте відсутні відомості про товаросупровідні документи, тому не вбачається можливим визначити видаткову накладну та/або договір на підставі якого здійснюється поставка.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» ().

У п.п. 3.1.2.3 податковим органом встановлено, що ТОВ «Дари природи» на направлений письмовий запит та у ході проведення перевірки не надано документів згідно яких в бухгалтерському обліку ТОВ «Дари природи» відображені операції придбання та використання товарів, оприбуткованих від ТОВ «Преміум Юкрейн».

Згідно баз даних податковим органом встановлено наявність податкової накладної від 29.07.2016 №22, на суму без ПДВ 79 726,00 грн., утч ПДВ 15 945,20 грн. (газова суміш, балон).

Інших документів не виявлено.

Позивачем до матеріалів справи надано:

Між ТОВ «Дари природи» (у якості покупця) та ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» (у якості постачальника) укладено договір поставки від 29.07.2016 № 29/07 за змістом якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (суміш газову, балони), а покупець прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 2 вказаного договору передбачено, що факт передачі Товару у власність Покупцеві оформляється Сторонами шляхом підписання видаткової накладної, яка підписується у момент передачі-приймання Товару. Моментом переходу права власності на Товар вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної.

Ціна товару та порядок розрахунків визначені у частині 3 даного договору.

Частина 4 вказаного договору визначає умови поставки Товару, а саме: автотранспортом та за рахунок Постачальника, на умовах СРТ пункт призначення Покупцем, в усній/письмовій заявці на відвантаження товару.

29.07.2016 на виконання вказаного вище договору ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» виписано видаткову накладну № 33 за номенклатурою товару: газова суміш СН4-повітря (2,3%) в блн 10 газова суміш СН4-повітря (1%) в блн 10л., л., газова суміш СН4-повітря (1%) в блн 10л., газова суміш СН4-повітря (1,3%) в блн 10л., газова суміш СН4-N2 (98%) в блн 10л., газова суміш Н2-N2 (1%) в блн 10л., газова суміш СО-повітря (0,002%) в блн 10л. газова суміш СО-повітря (0,0047%) в блн 10л., балон з вуглеводневої сталі з латунним вентилем, на загальну суму 95 671,20 грн.

29.07.2016 ТОВ «ПРЕМІУМ ЮКРЕЙН» виписано податкову накладну № 22 за номенклатурою та кількістю аналогічна видатковій накладній на суму 95 671,20 грн., утч ПДВ 15 945,20 грн.

До матеріалів справи позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за липень-серпень 2016.

Платіжні доручення від 29.12.2016 № 405 на суму 85 430,50 грн., № 675 на суму 10 240,70 грн.

Договір поставки від 14.07.2016 № 608/КД-ДЦ, відповідно до якого ТОВ «Дари природи» (як продавець) зобов'язується поставити ПрАТ «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» (як покупець) товар, зазначений в Специфікаціях, а покупець прийняти та оплатити вказаний товар.

02.08.2016 ТОВ «Дари природи» виписано видаткову накладну № ГОДП0001082 в адресу покупця ПрАТ «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» за номенклатурою товару: газова суміш СН4-повітря (2,3%) в блн 10 газова суміш СН4-повітря (1%) в блн 10л., л., газова суміш СН4-повітря (1%) в блн 10л., газова суміш СН4-повітря (1,3%) в блн 10л., газова суміш СН4-N2 (98%) в блн 10л., газова суміш Н2-N2 (1%) в блн 10л., газова суміш СО-повітря (0,002%) в блн 10л. газова суміш СО-повітря (0,0047%) в блн 10л., балон з вуглеводневої сталі з латунним вентилем, на загальну суму 100 700,72 грн. та податкову накладну від 29.07.2016 № 21 за аналогічною номенклатурою та сумою 100 700,72 грн., утч ПДВ 16 783,45 грн.

Також надано ТТН від 02.08.2016 № РГОДП0001082, проте відсутні відомості про товаросупровідні документи, тому не вбачається можливим визначити видаткову накладну та/або договір на підставі якого здійснюється поставка.

Суд звертає увагу, що у видатковій накладній від 02.08.2016 № ГОДП0001082 визначено адресу доставки - Донецька область м. Кіровське, в той час як у ТТН від 02.08.2016 № РГОДП0001082, адресу (пункт розвантаження) названо - м. Добропілля, вул. Київська 1.

Крім того, відповідачем у ОСОБА_1 перевірки зазначено наступне (п. 3.1.2.2. Податковий кредит).

Відповідно наявної податкової інформації щодо ТОВ «Імперіал Актив», ТОВ «Геліада ЛТД», ТОВ «Преміум Юкрейн» встановлено відсутність у вказаних контрагентів необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності, в силу відсутності кваліфікованого персоналу оборотних коштів, виробничих активів, власного чи орендованого нерухомого майна, автомобільного транспорту тощо.

Податкові накладні складено із помилками в реквізитах, які заважають ідентифікувати здійснену операцію.

Укладені угоди між ТОВ «Імперіал Актив», ТОВ «Геліада ЛТД», ТОВ «Преміум Юкрейн» та ТОВ «Дари природи» для продавців не мали економічного змісту, оскільки не відбувалось збільшення вартості товарів.

За встановлених фактичних обставин справи, правова позиція суду обґрунтована наступним.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розділ V ПК України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об'єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до норм підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це: відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

За приписами норм пункту 44.1 та пункту 44.3 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон України від 16 липня 1999 року №996-XIV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) (далі по тексту - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно частиною 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV).

Аналіз вищевикладених норм Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Верховний суд у постанові від 28 серпня 2018 року у справі № 804/12763/13-а сформував наступні критерії оцінки «реальності» господарської операції та її вплив на формування (як в даному випадку) податкового кредиту: «Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.».

Відповідно ч. 6 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В матеріалах справи наявні посвідчені генеральним директором ТОВ «Дари природи» ОСОБА_3 копії договорів поставки від 11.04.2016 № 11/04 та документи, що підтверджують виконання вказаного договору - видаткові накладні, документи, що підтверджують використання у власній господарській діяльності, придбаних за даним договором ТМЦ, проте суд досліджуючи вказані копії зазначає про їх низьку якість, останні не дають змогу ідентифікувати осіб, що підписали вказані договори, їх посади, наявність печаток.

Аналогічні висновки зроблені судом і відносно: договору від 20.04.2016 № 12/04 та доданих до нього документів первинного обліку, накладної від 29.07.2016 №33 до договору від 29.07.2016 № 29/07, видаткової накладної від 02.08.2016 №ГОДП0001082.

Суд звертає увагу, що до обов'язкових реквізитів (нормативне посилання наведено вище) первинних документів належить зокрема зазначення посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Жодна видаткова накладна у справі не відповідає у повній мірі зазначеній вимозі.

Судом ухвалою від 23 жовтня 2018 року витребувано у позивача оригінали документів доданих до позовної заяви у якості доказів.

Позивачем вказані вимоги не виконано. Жодних пояснень щодо причин суду не надано.

В свою чергу відповідачем констатовано, що при перевірці досліджувались завірені копії первинних документів.

Тобто, власне оригінали первинних документів, якими оформлювались спірні господарські операції та формувався податковий кредит, не були надані ні суду, ні податковому органу.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку є підстави для застосуваня нормативного припису ст. 94 КАС України, з огляду на що перелічені копії первинних документів у якості доказів у справі, судом до уваги не беруться.

Також суд звертає увагу на наступні обставини.

В акті перевірки зазначено, що у періоді, який перевірявся ТОВ «Дари природи» згідно даних АІС податковий блок мало у власності нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2013, загальною площею 40 кв.м., яке розташоване за адресою м. Вінниця вул. Карла Маркса.

Суб'єкт господарювання з 05.05.2015 використовує орендоване приміщення загальною площею 10 кв.м., за адресою м. Дружківка, вул. Енгельса, буд.110, на підставі договору оренди від 05.05.2015 № 050501, укладеного з ТОВ «Моноліт».

Жодних інших доказів, які б свідчили про наявність у позивача власного чи орендованого майна, де останній міг би зберігати придбані ТМЦ до матеріалів справи не надано.

Надані позивачем копії первинних документів свідчать, що між датою придбання ТМЦ (згідно видаткових накладних) та датою подальшої реалізації є часовий проміжок.

Договорів про зберігання майна, чи інших документів, які б свідчили про фактичне здійснення таких дій, позивачем до справи не надано.

Також, до матеріалів справи надано оборотно-сальдова відомості по рахунку 281 за періоди, що перевірялись по спірним контрагентам.

Проте, суд зазначає, що документів, які підтверджують оприбуткування на складі підприємства, дані складського обліку, метод обліку вибуття таких запасів в бухгалтерському обліку, позивачем не надано.

Необхідність ведення такого обліку встановлено Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за № 751/4044.

У постанові Верховного суду від 21 серпня 2018 року справа №810/2039/17 наведено обставини, які можуть свідчити про необґрунтованість податкової вигоди:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Зі свого боку, суд, керуючись принципом офіційного з'ясування всіх обставин справа, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями, з підстав недоведеності реального здійснення господарської діяльності, в той час, як відповідачем покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України виконано.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В зв'язку із встановленням обґрунтованості донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем, правомірним є нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 25% (61 076 грн.) від суми основного платежа 244 304,00 грн.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а іншим учасником справи судові витрати, що підлягають компенсуванню не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.п. 10, 15, 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Дари Природи до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень відмовити у повному обсязі.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 21 листопада 2018 року, повний текст рішення виготовлений 26 листопада 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.