Справа № 2-а-7797/11
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2012-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-а-7797/11
Провадження № 2-а/1414/101/12р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2012 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві та Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві та Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме:

-визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві щодо нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та дії Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-зобов'язати Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві провести перерахунок та виплату, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (III групи інвалідності), основної пенсії згідно ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 02.09.2004 року по момент винесення рішення;

-зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення м. Миколаєва усунути порушення та провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2011 року в справі відкрито скорочене провадження, копія якої разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів, була направлена на адресу відповідачів, а також ухвалою суду від 25 жовтня 2011 року провадження поданій справі в частині позовних вимог за період часу до 25.04.2011року залишено без розгляду.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві подали до суду заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з необґрунтованістю.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, є інвалідом III групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і довідкою Миколаївською обласною спеціалізованої МСЕК.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам III групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 54 цього Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсії за віком.

При цьому, пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року вказані норми закону були змінені.

Однак, зміни від 28.12.2007 року були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. 10-пр/2008. тим самим відновлена чинність первинної редакції ст..50,54 Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1: інвалідам І групи 30 відсотків; інвалідам II групи 20 відсотків; інвалідам III групи 15 відсотків.

Таким чином, виходячи із засад пріоритету законів над підзаконними актами при проведені перерахунку пенсії застосуванню підлягають ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»а не Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Крім того, твердження відповідача про те, що статтю 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначається нарахування пенсії залежне від прожиткового мінімуму, і яку не можна застосовувати при обчисленні розміру пенсії, встановлених іншим законами крім Цього, суд також вважає безпідставними, оскільки інших нормативно правових актів, які б регулювали дане обчислення не існує, а відтак слід керуватись ч. 7 ст. 9 КАС України, якою визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Тому необхідно позов у цій частині задовольнити, зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві провести перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії у розмірі, встановленому ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.04.2011 року

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції до внесення змін Законом від 28.12.2007 року) передбачено , що учасникам ліквідації наслідків ЧАЕС 1 категорії інвалідам III групи, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Проте виплата позивачу проводилась в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 90 гривень, оскільки ст. 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» щодо розміру мінімальної заробітної платина 2010 рік , а не Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність зобов'язати Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва провести позивачу перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Разом з тим вимоги позивача про відшкодування йому витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. - задоволенню не підлягають .

Так, відповідно до ст. 87 КАС України, до витрат пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

У довідці ТОВ «Надія» зазначає, що на надання правової допомоги позивачу було витрачено 4 години, проте якими доказами підтверджується витрата такої кількості годин на правову допомогу - не зазначено.

Крім того, у довідці про витрату робочого часу на надання правової допомоги вказано на те, що проводився збір необхідних документів, однак , крім документів, які знаходяться у самого ж позивача , до позовної заяви інших документів не додано. Роз'яснення режиму роботи суду та того, що позивач має право, написавши заяву, не з'являтися до суду, з урахуванням , що справа розглядається без виклику сторін у скороченому провадженні; а також надання реквізитів для сплати державного мита, тоді як дана інформація є відкритою та загальнодоступною , взагалі не може вважатись правовою допомогою. За таких обставин вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.158,160-162,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві та Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та розміру додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом з 25.04.2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва у невиплаті ОСОБА_2 разової щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на день виплати - неправомірними.

Зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на день виплати з урахуванням проведених за цей час виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України роз'яснити Головному Управлінню Пенсійного фонду України у м. Миколаєві та Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва обов'язок виконати постанову негайно.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів дня її проголошення.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою,яка брала участь у праві,обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: Я. А. Чернявська