Справа № 826/13179/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2018 року № 826/13179/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити»

до

про

Головного управління ДФС у м. Києві

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення № від 18.09.2017р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Приватне акціонерне товариство «Фанери та плити» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення № від 18.09.2017р.

Ухвалою суду від 18.10.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 01.02.2018р. суд по справі перейшов в письмове провадження.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки не з вини позивача відбулась несвоєчасна сплата орендної плати за землю за 2016 рік.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Головним управлінням ДФС у м. Києві за результатами перевірки позивача 21.08.2017р. складено акт №5720/26-15-12-09-19/00274690 камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати ПАТ «Фанери та плити» з 30.01.2017р. по 21.08.2017р. (далі по тексту – Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 287.3 статті 287 ПК України, а саме несвоєчасно сплачені самостійно визначені податкові зобов’язання з плати за землю юридичних осіб.

На підставі встановленого порушення, відповідачем 18.09.2017р. прийнято податкове повідомлення – рішення №, яким за затримку на 21 календарних днів грошового зобов’язання у розмірі 50 366,11грн. зобов’язано сплатити штраф у розмірі 10% - 5 036,61грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів 27.06.2003р. за №66-6-00083, Київською міською радою за актом приймання-передачі, позивачу в оренду передано земельну ділянку по вул. Фанерна, 1, площею 112397 кв.м., для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд. Договір укладено на 25 років.

Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» в 2016 році перебувало на обліку в Офісі великих платників ДФС.

Відповідно до наказу ДФС України від 26.12.2016р. №1036 «Про затвердження реєстру великих платників податків на 2017 рік» з 01.01.2017р. ПАТ «Фанери та плити» перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, як платник податків за основним місцем обліку.

Позивачем згідно платіжних доручень №6728 від 23.01.2017р. було сплачено орендну плату за землю за грудень 2016 року у розмірі 250 000,00грн. та згідно платіжного доручення №6701 від 19.01.2017р. у розмірі 200 000,00грн.

Відповідач, в Акті перевірки зазначає про порушення позивачем норм п. 287.3 статті 287 ПК України, а саме: орендна плата за землю сплачена з затримкою в 21 день, позивач повинен був сплатити до 31 січня 2017 року, а сплатив фактично - 20 лютого 2017 року.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, у зв’язку з неповідомленням ПАТ «Фанери та плити» про перехід на облік з 01.01.2017р. до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ним було сплачено орендну плату за землю на реквізити Офісу великих платників податків ДФС.

Також представник позивача зазначив, що позивачем вчинялись дії на перерахування сплачених ним кощтів по оплаті оренди землі на нові рахунки для сплати відповідного податку, а саме: листом від 20.02.2017р. №99 було повідомлено Офіс великих платників податків ДФС про оплату оренди землі по платіжним дорученням №6701 від 18.01.2017р. та №6728 від 23.01.2017р.

Вказаним листом, позивач також просив платіж у розмірі 450тис.грн. перевести на оплату орендної плати за землю на р/р 0005, код платежу 18010600, одержувач: УДКСУ у Дніпровському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019.

Таким чином, на думку відповідача, позивачем орендна плата за землю була сплачена лише 20 лютого 2017 року.

Однак, з даними доводами контролюючого органу суд не погоджується з наступних підстав.

Згідно з п. 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктами 14.1.175 і 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України встановлено, що податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 269, 270, 271 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власник землі, земельних часток (паїв) і землекористувачі, об'єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 31.3 статті 31 Податкового кодексу України строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п. 288.7 статті 288, пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо орендної плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем орендна плата за землю за 2016 рік була сплачена 19.01.2017р. та 23.01.2017р. з граничним терміном її сплати – 30 січня 2017 року.

Відповідачем не надано доказів, що з вини позивача орендна плата за землю за 2016 рік була сплачена 20 лютого 2017 року, з затримкою в 21 день.

Вирішуючи даний спір, суд враховує пояснення представника позивача, що ПАТ «Фанери та плити» в 2016 році перебувало на обліку в Офісі великих платників ДФС.

Про наявність наказу ДФС України від 26.12.2016р. №1036 «Про затвердження реєстру великих платників податків на 2017 рік» ПАТ «Фанери та плити» не було повідомлено контролюючим органом.

Крім того, ПАТ «Фанери та плити» листом від 20.02.2017р. №99 повідомило Офіс великих платників податків ДФС про оплату орендної плати за землю та просило здійснити перерахування сплачених коштів згідно платіжних доручень №6701 від 18.01.2017р. та №6728 від 23.01.2017р.

Суд зазначає, що можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної сплати орендної плати за землю, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №821/923/17.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з положень п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що однією з головних ознак складу податкового правопорушення є суб'єктивна сторона, яка проявляється у вині, а саме у формі умислу або необережності суб’єкта такого правопорушення (платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб).

Тобто, податкове правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій (бездіяльності), бажала або свідомо допускав настання шкідливих наслідків таких дій (бездіяльності).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що остання є обставиною, яка виключає винуватість ПАТ «Фанери та плити» у вчиненні податкового правопорушення, а тому в діях посадових осіб позивача відсутній склад правопорушення, передбачений п. 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Отже, оскільки оплата орендної плати за землю за 2016 рік виникла не з вини позивача, висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій у розмірі 5036,61грн. є неправомірним.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛОВ».

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити (02160, м. Київ, вул. Фанерна, 1, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 18.09.2017р.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити (02160, м. Київ, вул. Фанерна, 1, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00грн. (одна тисяча шістсот гривень) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін