Справа № 703/1733/18
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1733/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження дій посадової особи субєкта владних повноважень в звязку з накладенням адміністративного стягнення,

встановив:

04 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі НК №262125 від 16 травня 2018 року винесену інспектором роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та закрити справу про адміністративне правопорушення; визнати дії інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 незаконними та вчиненими з перевищенням владних повноважень; винести окрему ухвалу, в якій поставити питання про притягнення до відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 травня 2018 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК №262125. У вказаній постанові зазначено, що він керував транспортним засобом DAF95, д.н.з. НОМЕР_1, 16 травня 2018 року об 11 годині 40 хвилин рухаючись автошляхом Стрий Тернопіль Знамянка Кропивницький М12, був зупинений інспектором поліції для перевірки документів. Вищевказаною посадовою особою його було звинувачено в тому, що він не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності номерних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.4 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Однак, ним не було вчинено порушення ПДР України, яке було б підставою для складання відповідного протоколу та поліцейським не складалися матеріали по оформленню дорожньо-транспортної пригоди. Правові підстави для перевірки договору страхування поліцейським відсутні.

Таким чином, інспектор роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 не мав правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2018 року відкрито провадження за вищевказаним позовом та вирішено його розгляд здійснювати за правилами спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач, який є субєктом владних повноважень - інспектор роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року про відкриття провадження у адміністративній справі, відповідачу запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують фактичні обставини а також докази направлення (вручення) відзиву позивачу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом та не направив до суду відзив по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 чи будь-які заперечення на такий.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не зявилися, хоча про час, дату та місце такого були повідомлені належним чином, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №262125 від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 позивача у справі, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він 16 травня 2018 року о 11 годині 40 хвилин на автодорозі Стрий Тернопіль Знамянка Кропивницький М-12, КПП, керував автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, та не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності номерних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.4 а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п.2.4 а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV з врахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд приходить до обґрунтованого висновку, що інспектор роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 16 травня 2018 року під час зупинки водія ОСОБА_2, який рухався на номерному транспортному засобі, перевірити наявність або відсутність у останнього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів мав право за умови складання відносно нього протоколу про порушення правил дорожнього руху, а також в разі оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

Положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу складання відносно ОСОБА_2, який рухався на номерному транспортному засобі, протоколу про порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди за його участі, що є безумовними підставами для перевірки працівниками поліції наявності або відсутності у останнього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п.2 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що вимога відповідача пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, в звязку з чим відсутність вказаного полісу у позивача не може свідчити про його у вину вчиненні адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст.9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при предявлені позивачу вимоги надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі НК №262125 від 16 травня 2018 року винесену інспектором роти СРПП№2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення та задоволенню позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч.3 ст.286 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_2В, про визнання дій відповідача незаконними та вчиненими з перевищенням владних повноважень, задоволенню не підлягають, так як вказаною частиною статті не передбачене право суду для прийняття такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Аналізуючи вказану норму суд приходить до обґрунтованого висновку, що окрема ухвала про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, може бути постановлена лише в разі встановлення судом протиправності рішення, дії чи бездіяльність особи.

Разом з тим, рішення та дії інспектора роти СРПП№2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 судом протиправними не визнаються, в звязку з чим вимога позивача про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 9, 126, 222, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 249, 286 КАС України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, Законом України «Про Національну поліцію», постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження дій посадової особи субєкта владних повноважень в звязку з накладенням адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову інспектора роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №262125 від 16 травня 2018 року винесену відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.5 п.15 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_2, адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Войцехівського, буд.10.

Відповідач інспектор роти СРПП №2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, адреса: 25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд.22 б.

Головуючий О.П.Опалинська