Справа № 465/5777/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3280/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Онишкевича Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року про повернення матеріалів адміністративного позову у справі за скаргою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, Інспектора УПП у Львівській області Штибеля Андрія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, Інспектора УПП у Львівській області Штибеля Андрія Михайловича, в якій просив скасувати постанову серія НК №598894 від 12.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року матеріали адміністративного позову повернено позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою суду від 26.09.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням йому терміну для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. Оскільки ухвала про залишення без руху позовної заяви в частині виконання вимог ч.1 ст.161 КАС України не виконана, а саме, позивачем не додано уточненої позовної заяви, а також її копії відповідно до кількості учасників справи, на підставі ст.169 КАС України суд повернув йому вказаний адміністративний позов.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року і задовольнити позов.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ним засобами поштового зв'язку, на виконання вимог ухвали суду від 26.09.2018 про залишення адміністративного позову без руху, суду було надіслано як читабельну копію постанови про адміністративне правопорушення, так і копію його скарги із додатками відповідно до кількості учасників справи. Отже, посилання суду першої інстанції, як на підставу для повернення вказаної скарги на те, що позивачем не додано уточненої позовної заяви, а також її копії відповідно до кількості учасників справи є необґрунтованим та безпідставним.

Апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повертаючи матеріали адміністративного позову, суддя Франківського районного суду м. Львова виходив із того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали від 26.09.2018 про його залишення без руху, а саме: позивачем не додано уточненої позовної заяви, а також її копії відповідно до кількості учасників справи.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, є передчасними.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1 ч.4 ст.169 КАС України).

Таким чином, позовну заяву може бути повернено позивачу за умов, якщо позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху і не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Встановленою, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 залишено без руху з наданням йому терміну для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали, так як позивачем при подачі позовної заяви не належно виконано вимоги ст.161 КАС України, а саме: позивачем долучено копію постанови про адміністративне правопорушення, що є не читабельною, а також не долучено копію адміністративного позову із додатками для відповідачів. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримав 08.10.2018, що підтверджується його заявою від 16.10.2018 (а.с.7).

Із представлених на розгляд апеляційного суду матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 19.10.2018, на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.09.2018 року, подав заяву від 16.10.2018, згідно якої позивачем надсилається в додатках копія другого примірника постанови серія НК №598894 від 12.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення, а також копії скарги для відповідачів.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення матеріалів адміністративного позову ОСОБА_1 не надано оцінки вказаній заяві позивача від 19.10.2018. Матеріалами справи не спростовується покликання апелянта на те, що ним на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.09.2018 року в додатках до заяви від 16.10.2018 надіслано до суду копію другого примірника постанови серія НК №598894 від 12.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення, а також копії скарги для відповідачів.

Крім того, з ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 26.09.2018 видно, що матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, що позивачем при подачі позовної заяви долучено копію постанови про адміністративне правопорушення, що є не читабельною, а також не долучено копію адміністративного позову із додатками для відповідачів.

Отже, посилання суду першої інстанції, як на підставу для повернення матеріалів адміністративного позову на те, що позивачем не додано уточненої позовної заяви є безпідставним.

Також, оцінюючи ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2018 року про залишення без руху адміністративного позову ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на постанову серія НК №598894 від 12.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зі змісту ст. 286 КАС України вбачається, що з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається позовна заява.

Однак, суд першої інстанції залишаючи ухвалою від 26 вересня 2018 року без руху адміністративний позов ОСОБА_1 не звернув увагу, що останній звернувся до суду зі скаргою, а не позовною заявою відповідно до вимог ст.286 КАС України, про що і не було зазначено у вказаній ухвалі без руху.

За таких обставин апеляційний суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про невиконання позивачем вимог зазначеної ухвали щодо усунення недоліків скарги та необхідність її повернення з підстав, встановлених п.1 ч.4 ст.169 КАС Укрїни.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини і питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

На думку суду апеляційної інстанції, позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали про повернення матеріалів адміністративного позову позивачеві є передчасними, а тому, зазначена ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року про повернення матеріалів адміністративного позову у справі № 465/5777/18 за скаргою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, Інспектора УПП у Львівській області Штибеля Андрія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 04.12.2018.