Справа № 555/1972/18
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1972/18
Номер провадження 2-а/555/86/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 2 Березнівського відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,про скасування постанови про притягнення др адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністравного стягнення. В огрунтування позовних вимог вказує, що 30 жовтня 2018 року, біля 23-ої години знаходився у свого знайомого ОСОБА_3 по вул. Ковпака в м. Березне, де допомагав йому ремонтувати автомобіль. В цей час йму зателефонував його неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що по вул. Буховича в м. Березне він керував мопедом і його зупинили поліцейські. За кілька хвилин він на власному автомобілі під'їхав на вулицю Буховича, де відповідач йому повідомив, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за передачу керування мопедом неповнолітньому сину Михайлу.Незважаючи на його заперечення, що він не передавав керування мопедом ОСОБА_4, відповідач виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Таку постанову серії ДПО 18 № 890738 від 30 10.2018 року він отримав поштою 06 листопада 2018 року. Згідно постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень за те, що він 30.10.2018 року о 23 год. 12 хв. передав керування мопедом МАСАL без номерного знака неповнолітньому сину ОСОБА_4, який не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.9 ґ ПРД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.З оскаржуваною постановою не згідний, оскільки не передавав керування мопедом, а про факт керування йому стало відомо від сина ОСОБА_5 після зупинки його працівниками поліції. Пізніше від ОСОБА_4 йому стало відомо, що він поїхав на мопеді до аптеки купити знеболювальний препарат.

Позивач в судове засідання не з»явився - подав до суду заяву , в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити..

Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений вчасно та належним чином , про причину неявки суд не повідомив .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із змісту постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень за те, що він 30.10.2018 року о 23 год. 12 хв. передав керування мопедом МАСАL без номерного знака неповнолітньому сину ОСОБА_4, який не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.9 ґ ПРД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч. 2 цієї ж статті адміністративно караним є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зазначені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають фактичним обставинам справи. В моїх діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки я не передавав своєму синові керування мопедом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення містить ст. 184 «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей», частина 2 якої передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Отже, у випадку доведеності моєї вини, я міг би бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, але в жодному разі не за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протииравність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Підставою для звільнення мене від сплати судового збору є ч. 4 ст. 288 КУпАП. якою передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративну позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 890738 від 30 жовтня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 начальником СРПП Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7