Справа № 804/2491/15
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Справа № 804/2491/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії та скасування наказу, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо прийняття наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 11.08.2014 року № 705;
- визнати протиправним та скасувати наказ Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1» від 11.08.2014 року № 705;
- визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі наказу від 11.08.2014 року № 705.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22.05.2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд.
02.08.2018 року адміністративна справа отримана Дніпропетровським окружним адміністративним судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Горбалінського В.В.
06.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято дану справу до провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 14.08.2018 року.
13.08.2018 року від представника відповідача надійшли заперечення по справі, відповідно до яких вказано, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржуваний позивачем наказ винесений в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства.
14.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву про самовідвід судді.
14.08.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №2244д та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Дєєву М.В.
21.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнять до провадження да ну справу та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
20.09.2018 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких вказано, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржуваний позивачем наказ винесений в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства.
18.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було замінено відповідача по справі, а саме: Криворізьку північну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на Криворізьку північну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У постанові від 22.05.2018 року по даній справі Верховний Суд вказав, що при новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного зясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Також у рішенні Верховний Суд зазначив, що в даній справі ретельній перевірці підлягали обставини щодо наявності в позивача обєктивної можливості отримати та ознайомитись у встановлений законом спосіб до початку здійснення контрольного заходу з наказом від 11.08.2014 № 705 та письмовим повідомленням від 11.08.2014 № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце його проведення, зокрема, шляхом направлення запиту на адресу підприємства поштового звязку.
Судом встановлено, що відповідачем відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та наказу від 11.08.2014 № 705 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестнафтосервіс» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, за результатами якої складено акт від 26.08.2014 № 19/17-03-11/НОМЕР_1.
Підставою для здійснення цього контрольного заходу послугувало ненадання позивачем інформації та її документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестнафтосервіс» на обовязковий запит контролюючого органу від 29.04.2014 № 6693/10/04-83-17-03.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
За правилами пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин.
Зокрема, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
З наведеної норми вбачається, що надіслати на адресу платника (вручити платнику) обовязковий письмовий запит з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження контролюючий орган має право лише у разі виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення таким платником податкового, валютного та іншого законодавства, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації.
29.04.2014 року на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 та пп.73.3 та 73.5 ст.73 Податкового кодексу відповідачем було складено та направлено позивачу запит №6693/10/04-83-17-03 «Про надання інформації та її документального підтвердження з ТОВ «Інвестнафтосервіс».
Відповідач зазначив, що до Криворізької північної ОДПІ 06.05.2014 року надійшла відповідь листом від 06.05.2014 року №311 та надані документи із поясненнями по взаємовідносинам між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестнафтосервіс» за березень 2014 року, але не в повному обсязі.
Підставою для надіслання запиту від 29.04.2014р. №6693/10/04-83-17-03 відповідачем зазначено встановлення сумнівності у факті здійснення операцій (існування розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань).
Відповідно до пп.73.3 ст.73 Податкового кодексу України (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.
Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Відповідно до пп.73.5 ст.73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Таким чином, суд зазначає, що запит на який посилається відповідач складений для надання документів для проведення зустрічної звірки, у звязку з чим такий запит не може бути підставою для призначення та проведення позапланової невиїзної перевірки та прийняття відповідного наказу.
Разом з тим, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п 75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI зі змінами та доповненнями, наказу на перевірку № 705 від 11.08.2014р., виданого Криворізькою північною ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ОСОБА_2 старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1).
Позивач наголошує на незаконності здійснення контрольного заходу щодо нього на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та зазначає, що з наказом від 11.08.2014 № 705 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Так, пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) необовязковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Зазначений висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною.
Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом пунктів 1, 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку) становлять: місцевої Д+2, пріоритетної Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) Д+3, пріоритетної Д+1 (де Д день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання).
При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.08.2014 року №705 та письмове повідомлення від 11.08.2014 року №80/04-83-17-03 ФОП ОСОБА_1 надіслані 11.08.2014 року, а контрольний захід розпочато 14.08.2014 року.
При цьому, контролюючим органом не надано суду жодних доказів щодо належного та вчасного вручення платнику податків під розписку або отримання позивачем відповідного поштового відправлення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Суд враховує правову позицію Верхового Суду, викладену в постанові від 22.05.2018 року по даній справі, у якій зазначено, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 73,08 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням на суму 73,08 грн.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 73,08 грн. підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо прийняття наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 11.08.2014 року № 705.
Визнати протиправним та скасувати наказ Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 11.08.2014 року № 705.
Визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі наказу від 11.08.2014 року № 705.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3