Справа № 1340/3460/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/3460/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі представників:

представника позивача Вовчак А.В.,

представника відповідачів Чабан О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області та зобов'язати Державну фіскальну службу України вчинити дії.

Обставини справи.

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС», звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 21.03.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що основним видом діяльності ТзОВ «ОАЗІС» є будівництво житлових і нежитлових будівель. Між підприємством ТзОВ «ОАЗІС» (далі Генеральний підрядник) та підприємством ТзОВ «ТРАШ» (далі Замовник) укладений договір № 21/11-17 будівельного підряду на виконання комплексу робіт «під ключ» від 21.11.2017 року. Згідно умов договору Замовник доручає, а Генеральний підрядник здійснює виконання комплексу будівельно-монтажних робіт в приміщенні магазину «ТРАШ». Відповідно до умов вищевказаного договору ТзОВ «ТРАШ» здійснило на адресу ТзОВ «ОАЗІС» передоплату у сумі 500000,00 грн за платіжним дорученням № 4379914 від 20.03.2018 року, проведено банком 21.03.2018 року, відповідно ТОВ «ОАЗІС» за першою подією виписана податкова накладна № 10 від 21.03.20218 року на суму 500000,00 грн, в якій відображені: «Комплекс будівельно-монтажних робіт в магазині «ТРАШ» розташованому за адресую: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д.». Згідно квитанції №1, яка була отримана 29.03.2018 року, вищезазначену податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Позивач зазначає, що у квитанції, якою він був повідомлений про зупинення реєстрації податкової накладної, відсутні посилання на відповідний підпункт пункту 1.6. «Критеріїв ризиковості платника податку» . Також зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ДФС не вказала, які саме документи пропонується надати позивачу. Позивачем було направлено на адресу податкового органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро-транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше. Однак, рішенням комісії ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року. Позивач вважає, що оскаржуване рішення № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 21.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованим, оскільки платником податків надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, та всі ці документи складені у відповідності до чинного законодавства України. Позивач на момент здійснення таких господарських операцій мав достатні технічні, трудові та матеріальні ресурси. У зв'язку із відмовою в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до ДФС України із скаргою на рішення комісії № 649499/30878290 від 16.04.2018 року, однак за результатом розгляду скарги, позивачу відмовлено у задоволенні такої, а рішення комісії залишено без змін. Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які складені у відповідності до вимог законодавства та свідчать про проведення господарських операцій позивачем та на те, що такі документи були надані відповідачу1, останній не мав правових підстав, на думку позивача, для відмови у реєстрації податкової накладної. Позивач вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправними та підлягають скасуванню, а податкова накладна підлягає реєстрації, оскільки належні підстави для її зупинення відсутні. Реальність господарських операцій підтверджується належними документи, що наданні суду, тому просить суд позов задовольнити.

Представник відповідачів у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що причиною відмови у реєстрації податкової накладної № 10 було відсутність документів, а саме договорів, первинних документів щодо постачання товарів, робіт, послуг, зберігання та транспортування, відсутня оплата за поставлений товар. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у Комісії ГУ ДФС у Львівській області були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому рішення є правомірними.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив. Позивачем додатково зазначено, що ним надавалися пояснення податковому органу, а саме щодо відсутності вказаних договорів, оскільки співпраця велася по рахунках-фактур та накладних, які містять всі істотні умови договору. Також, щодо відсутності товаротранспортних накладних, пояснив, що законодавством не передбачено складення таких, оскільки перевезення здійснювалося засобами позивача. Крім того, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність доказів оплати, оскільки такі первинно були надані з доказами проведення господарських операцій.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №813/2158/18 та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року справу відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд заслухав представника позивача та представника відповідачів, дослідив подані суду письмові докази, та

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» зареєстровано як юридичну особу за юридичною/податковою адресою: 79017, Львівська область, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2. Основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. (т.1 а.с. 25-26)

Згідно з ліцензією Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.08.2016 року № 31-Л, строк дії якої з 25.08.2016р. по 25.08.2021р., позивач має право на господарську діяльність з будівництва об'єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатком). Основний вид господарської діяльності ТзОВ «ОАЗІС» - будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20, код ДК 016-2010 41.00.40). В рамках вказаного напрямку діяльності надаються наступні послуги: комплексне будівництво, реконструкція та ремонт у будівлях або спорудах; монтаж внутрішніх інженерних мереж (опалення, теплопостачання, електропостачання, водопостачання, вентиляції, кондиціонування і т.д.). (т.1 а.с. 30-31).

Між підприємством ТзОВ «ОАЗІС», (далі Генеральний підрядник) та підприємством ТзОВ «ТРАШ» (далі Замовник), укладений Договір № 21/11-17 будівельного підряду на виконання комплексу робіт «під ключ» від 21.11.2017 року. Згідно умов Договору Замовник доручає, а Генеральний підрядник здійснює виконання комплексу будівельно-монтажних робіт в приміщенні магазину «ТРАШ», розташованому за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д. Дата початку виконання робіт - 21 листопада 2017 року. Генеральний підрядник повинен виконати комплекс робіт до 21 січня 2018 року (дата завершення комплексу робіт). (т.1 а.с.78-130)

Відповідно до умов договору ТзОВ «ТРАШ» здійснило ТзОВ «ОАЗІС» передоплату у сумі 500000,00 грн, проведено банком 21.03.2018 року, відповідно ТОВ «ОАЗІС» за першою подією виписана податкова накладна № 10 від 21.03.20218 року на загальну суму 500000 грн 00коп., у т.ч. ПДВ 20% - 83333 грн 33коп., в якій відображені «Комплекс будівельно-монтажних робіт в магазині «ТРАШ» розташованому за адресую: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д.» (т.1.а.с.33-34).

Згідно квитанції №1, яка була отримана 29.03.2018 року, вищезазначену податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.03.2018 № 10 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (т.1 а.с.35)

ТзОВ «ОАЗІС» 12.04.2018 року направило на адресу податкового органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро - транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше, що підтверджується квитанцією №1 отриманою 12.04.2018 року. (т.1.а.с.37)

11.04.2018 року позивач подав пояснення відповідачу вих. № 1104-1, де зазначено договори орендованих транспортних засобів, штатний розклад на 12.03.2018 року, види діяльності, докази придбаних товарів та виконаних робіт.(т.1а.с.40-41)

Рішенням Комісії ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року. Підставою відмовлення у реєстрації вищевказаної податкової накладної відповідачем1 зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар. (т.1а.с.38-39)

Позивач подав скаргу від 26.04.2018 року на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України з додатками в кількості 88, що підтверджується квитанцією № 1 від 26.04.2018 року. (т.2 а. с. 135-142)

Рішенням комісії з питань розгляду скарг № 2832/30878290/2 від 05.05.2018 року скарга позивача залишена без задоволення та рішення комісії Головного управління ДФС України у Львівській області без змін. Підставою відмовлення у реєстрації вищевказаної податкових накладних зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.» (т. 2 а. с. 143)

Позивач вважає прийняте відповідачем 1 рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 21.03.2018 року протиправним, у зв'язку з чим звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Спеціальним законом з питань оподаткування, що установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Судом встановлено з карточки рахунку 361 за березень 2018 року, що відповідно до умов договору ТзОВ «ТРАШ» здійснило ТзОВ «ОАЗІС» передоплату у сумі 500000,00 грн, проведено банком 21.03.2018 року. (т.1 а.с. 249)

Відповідно позивачем за першою подією виписана податкова накладна № 10 від 21.03.20218 року на загальну суму 500000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 83333 грн 33 коп., в якій відображені «Комплекс будівельно-монтажних робіт в магазині «ТРАШ» розташованому за адресую: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д.».

Як вказано у пунктах 5, 10, 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), після складення (з дотриманням вимог, установлених пунктами 200№.3, 200№.9 статті 200№ та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) податкової накладної і накладення на неї електронного цифрового підпису, платник податку здійснює шифрування податкової накладної та надсилає її ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

Після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється її розшифрування та проводиться перевірка зокрема відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризику, достатнім для зупинення її реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами перевірки формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної (пункти 12, 13 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Листом ДФС України від 21.03.2018 р. № 959/99-99-07-18 відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» ДФС за погодженням з Мінфіном України затверджено критерії ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій.

Відповідно п. п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Згідно п. 12. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 вказаного Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З матеріалів справи судом встановлено, що у квитанції №1 отриманої 29.03.2018 року відсутні посилання на відповідний підпункт пункту 1.6. «Критеріїв ризиковості платника податку». Натомість зазначено, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Однак, податковим органом не зазначено, які саме документи пропонується надати позивачу.

Також, під час розгляду справи судом, відповідачами не надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.14 цього Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно пункту 15 цього Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 цього порядку передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивач, ТзОВ «ОАЗІС», 12.04.2018 року направив на адресу податкового органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро - транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше, що підтверджується квитанцією №1 отриманою 12.04.2018 року. Окрім того, з матеріалів справи судом з'ясовано, що 11.04.2018 року позивач подав пояснення відповідачу вих. № 1104-1, де зазначено договори орендованих транспортних засобів, штатний розклад на 12.03.2018 року, види діяльності, докази придбаних товарів та виконаних робіт.

На підтвердження реального здійснення господарської діяльності, достатньої матеріально-технічної бази та штату працівників, позивачем надано суду наступні докази : ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.08.2016 року № 31-Л, строк дії якої з 25.08.2016р. по 25.08.2021р., яка надає право на господарську діяльність з будівництва об'єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатком) (т.1 а.с.30-31); штатний розклад на 12.03.2018 року, де штат працівників зазначено в кількості 26 осіб (т.1 а.с.32); договір оренди нежитлового приміщення № 36/А/18 від 01.01.2018 року, у відповідності з яким ТзОВ «Спектр Сервіс Центр» (Орендодавець) передає ТзОВ «ОАЗІС» (Орендар) в тимчасове платне користування нежитлове приміщення по вул. Водогінна,2, м. Львів площею 6,46 кв. м під офісні приміщення (т.1 а.с.42-47); договір суборенди нежитлового приміщення № 04/01-1 від 04.01.2016р., у відповідності з яким ТзОВ «СІГМА» (Орендар) передає ТзОВ «ОАЗІС» (Суборендар) в тимчасове строкове користування об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди, розташовані за адресою: по вул. Ювілейна, 2Д, село Старі Кодаки, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл. для використання у господарській діяльності під виробничі та складські приміщення. (т.1. а.с.48-50).

Щодо оренди транспортних засобів, які використовує в господарської діяльності для перевезення вантажів, позивач надав суду: договір оренди № 3/1 від 03.01.2017 року (т.1 а.с.51-54), договір оренди № 3/1 від 03.01.2018 року, орендодавець ТзОВ «СІГМА» (т.1 а.с.61-64); договір оренди № 2/1 від 03.01.2017 року (т.1 а.с.56-59), договір оренди № 2/1 від 03.01.2018 року (т.1 а.с.66-69), орендодавець ТзОВ «СІГМА». Крім того, позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) по вказаних договорах.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Згідно п.21 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно пункту 22 встановлено, що Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. Бланк цього додатку містить розділи, в яких зазначені вичерпний перелік підстав відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та передбачає обов'язкове зазначення податковим органом конкретних документів.

Судом встановлено, що у оскаржуваному рішенні № 649499/30878290 від 16.04.2018 року Комісія зазначила в якості підстави для відмови в реєстрації «ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар».

Проте, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції.

Як слідує із змісту наявних в матеріалах справи документів, для виконання будівельно-монтажних робіт ТОВ «ОАЗІС» здійснювало придбання матеріалів у наступних підприємств:

- ТОВ «БРИЛЛІОН» () - придбано кондиціонери, оплата за кондиціонери у сумі 261548,10 грн, згідно рахунку № 07/12 від 07.12.2017 року, платіжне доручення № 162 від 08.12.2017 року, товар отримано за видатковою накладною № 38 від 25.01.2018 року, виписана та зареєстрована податкова накладна № 12 від 08.12.2017 року Надлишково перераховані кошти повернені 11.12.2017 року, платіжне доручення № 4964.

- ТОВ «БУДТОРГ КР» () - придбано будівельні матеріали, оплата за будівельні матеріали у сумі 50660,60 грн, згідно рахунку № 5667 від 28.11.2017 року, платіжне доручення № 2345 від 30.11.2017 року, у сумі 54158,34 грн згідно рахунку № 5945 від 08.12.2017 року, платіжне доручення № 2433 від 08.12. 2017 року, товар отримано за видатковою накладною № 5667 від 06.12.2017р. та № 5945 від 11.12.17р. На підставі оплати виписані та зареєстровані податкові накладні № 5667 від 30.11.2017 року та № 5945 від 08.12.2017 року;

- ТОВ «ІК Електролюкс» () - придбано світильники, оплати проводились згідно рахунку № 1477 від 30.11.2017 року за світильники у сумі 67534,74 грн, платіжне доручення № 151 від 06.12.2017 року, у сумі 21558,92 грн, платіжне доручення № 19 від 04.01.2018 року, у сумі 9743,19 грн, платіжне доручення № 631 від 09.02.2018 року у сумі 70000,00 грн, платіжне доручення № 232 від 22.03.2018 року. Товар отримано по видатковим накладним № 993 від 08.12.2017 року на суму 75263,56 грн та № 1067 від 22.12.2017 року на суму 93573,29 грн. Виписані та зареєстровані податкові накладні № 27 від 06.12.2017 року, № 48 від 08.12.2017 року, № 133 від 22.12.2017 року;

- ТОВ «КЕРАМА ЕКСПЕРТ» () - придбано керамограніт, оплата на суму 77930,65 грн, платіжне доручення № 155 від 06.12.2017 року за керамограніт згідно рахунку № 4846 від 05.12.2017 року Товар отримано 07.12.2017 року за видатковою накладною № 4236. Виписана та зареєстрована податкова накладна № 73 від 06.12.2017 року;

- ТОВ «ЛІБРА ЗЕТ» () - придбано двері металеві, оплата у сумі 68525,03 грн за двері металеві згідно рахунку № 453 від 04.12.2017 року, платіжне доручення № 156 від 06.12.2017 року. Двері доставлені та встановлені на об'єкті 18.12.2017 року згідно видаткової накладної № 1218-0002, акт № 1218-0002, ТТН № 1218-0002;

- ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАТІНУМ» () - за електрику, оплата на суму 45 444,55 грн за електрику, платіжне доручення № 174 від 19.12.2017 року по рахунку № 949 від 08.12.2017 року. Відвантажено 21.12.2017 року згідно видаткової накладної № 594. Виписана та зареєстрована податкова накладна № 266 від 19.12.2017 року.

- ТОВ «ПОЛО-ЕЛЕКТРО» () - придбано електрику, оплата на суму 63969,72 грн за електрику по рахунку № 19767 від 06.12.2017 року, платіжне доручення № 2440 від 11.12.2017 року. Відвантажено 11.12.2017 року за видатковою накладною № 7844 на суму 59183,04 грн та 12.12.2017 року за видатковою накладною № 7951 на суму 4786,68 грн. Виписана та зареєстрована податкова накладна № 972 від 11.12.2017 року.

На підтвердження проведення робіт в магазині «ТРАШ», розташованому за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д, позивач надав суду докази виконання таких із залученням наступних підприємств:

- ТОВ «БК САН» () - підприємство виконувало комплекс БМР згідно Договору № 06-11/17 від 21.11.2017 року, Акт № 1 від 29.12.2017 року, рахунок № 9 від 04.12.2017 року, платіжне доручення № 2379 від 04.12.2017 року, податкова накладна №3 від 04.12.2017 року на суму 79842,60 грн; Акт № 2 від 29.12.2017 року, рахунок № 11 від 21.12.2017 року, платіжне доручення № 187 від 22.12.2017 року, податкова накладна № 6 від 22.12.2017 року на суму 36155, 36 грн; Акт №3 від 29.12.2017 року, рахунок № 13 від 26.12.2017 року, платіжне доручення № 195 від 27.12.2017 року, податкова накладна № 8 від 27.12.2017 року на суму 60529,02 грн; Акт №6 від 31.01.2018 року, рахунок №3 від 12.01.2018 року, платіжне доручення № 176 від 16.01.2018 року, податкова накладна № 2 від 16.01.2018 року на суму 26895,32грн.

- ПП «СУЧАСНІ ОХОРОННІ ТЕХНОЛОГІЇ» () - підприємство виконувало проектування системи АПС та монтаж системи автоматичної пожежної сигналізації за Договором № 1535/17 від 20.12.2017 року, підписані акт виконаних робіт №1 від 24.01.2018 року на суму 20000,00 грн та акт № 220 від 24.01.2018 року на суму 5000,00 грн. Оплата за виконані роботи здійснена 21.12.2017р. згідно платіжного доручення № 2568 на суму 16 000,00 грн та 29.01.2018 року згідно платіжного доручення № 408 на суму 9000,00 грн без ПДВ.

З матеріалів справи судом встановлено, що постачальниками товарів та послуг було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, відповідно до абз. 3 п. 201.10 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Крім того, розрахунки з постачальниками за придбаний товар проводилися в розрізі рахунків-фактур та накладних. Судом встановлено, що рахунки-фактури містять суттєві умови угоди, фактично укладеної між продавцем і покупцем: найменування та асортимент товару, його вартість. Поставка товару за видатковою накладною і прийняття цього товару за допомогою підписання покупцем накладної спричиняють виникнення певних прав і обов'язків. Факт отримання товару покупцем у разі надання постачальником підписаних видаткових накладних є самостійною підставою для виникнення обов'язку у покупця здійснити розрахунки за отриманий товар.

Також судом встановлено, що у поясненнях позивача зазначено, та підтверджується штатним розкладом, що на підприємстві рахується три штатні одиниці за професією водій автотранспортного засобу. З матеріалів справи з'ясовано, що у своїй діяльності ТзОВ «ОАЗІС» використовує орендовані транспортні засоби на підставі договорів оренди автотранспортного засобу з ТОВ «СІГМА» (код 31504232).

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, а також Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (Додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 р. № 207 товарно-транспортна накладна (ТТН) не названа серед документів, які повинні бути у водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб. ТТН обов'язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах. На це вказують Мінтранс в листах від 10.08.10 р № 3845-01/09/19-10 та від 26.12.07 р № 5327-02/06/14-07 та Держпідприємництва в листі від 08.08.06 року № 6197.

Суд зазначає, що зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області містить формальну підставу для його прийняття, що зазначена у Постанові КМУ № 117, а саме ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар.

Однак в оскаржуваному рішенні не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія Головного управління ДФС у Львівській області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Так, відповідно до п. 21. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред'явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак податкова накладна підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення належить задовольнити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 21.03.2018 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;

протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної /розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 10, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкової накладної немає, відтак є достатні підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних. Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН подану ТзОВ «ОАЗІС» податкову накладну № 10 від 21.03.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства судові витрати належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень, що виступали відповідачами у справі, пропорційно позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.14, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 21.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (площа Львівська, м. Київ, 04053; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 21.03.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» датою її подання.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» (вул. Водогінна, буд.2, м. Львів, Львівська область, 79017; ) з Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» (вул. Водогінна, буд.2, м. Львів, Львівська область, 79017; ) з Державної фіскальної служби України (площа Львівська, м. Київ, 04053; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01.12.2018 року.

Суддя Коморний О.І.