Справа № 826/5055/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 грудня 2018 року № 826/5055/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «МБК»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2018 р. № 3682

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «МБК» (далі - позивач/ТОВ «МБК») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач/податковий орган) про визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2018 р. № 3682 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «МБК» (код 31451178).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.04.2018 року відкрито провадження по адміністративній справі та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний наказ виданий без належної правової підстави. На думку позивача, запит про надання інформації, який передував видачі наказу, складений з порушенням вимог Податкового кодексу України, а саме: у запиті не зазначено факти, що свідчать про порушення позивачем податкового законодавства. Відтак, ПП «МБК» звільняється від обов'язку надавати відповідь на нього. Вказані дії позивача стали підставою для видачі наказу про проведення позапланової перевірки.

З урахуванням вищевказаного, ПП «МБК» вважає оскаржуваний наказ про проведення перевірки протиправним та просить його скасувати.

Відповідачем надано суду письмовий відзив на позов, у якому зазначено, що у позивача були відсутні підстави для ненадання інформації та її документального підтвердження з приводу взаємовідносин з ТОВ "Кейнфор". А відтак, виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки у випадку, коли платником не було надано запитувану інформацію.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві надіслано на адресу ПП «МБК» письмовий запит № 38521/10/26-15-14-04-04-12 від 28.11.2017 р. про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), відповідно до якого виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ПП «МБК» даних податкового кредиту у сумі 104 535,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «Кейнфор» (код 40947978) за грудень 2016 р. Вказані висновки податковим органом зроблено за результатами аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданій платником податків за відповідний період, та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до ст.ст. 72-74 Податкового кодексу України, а саме - даних Єдиного реєстру податкових накладних.

На думку відповідача, встановлено документальне оформлення господарських операцій позивача з ТОВ «Кейнфор» за відсутності факту їх реального здійснення. Так, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Кейнфор» виписало на адресу ПП «МБК» податкові накладні щодо надання послуг організації проживання, проїзду учасників, фуршету, трансферів, технічного та адміністративного супроводу, оренди обладнання та ін. Разом з тим, податковий орган вважає неможливим надання такої кількості послуг наявним трудовим ресурсом контрагента без залучення сторонніх осіб.

У зв'язку з цим та керуючись пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.1, 3 абзацу третього пп.73.3 ст.73, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України відповідачем надіслано письмовий запит про надання засвідчених належним чином копій документів, що стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із ТОВ «Кейнфор», а також надати пояснення щодо цільового призначення отриманих послуг

У відповідь на запит контролюючого органу ПП «МБК» надіслало лист від 15.12.2017 року № 01/12, де зазначило, що зі змісту запиту незрозуміло, на яких підставах, визначених статтею 73 ПКУ, він надсилається, і які саме факти свідчать про порушення ним податкового, валютного та іншого законодавства. У зв'язку з цим ПП «МБК» вважає себе вільним від обов'язку надання відповіді на нього.

Після ненадання позивачем інформації, що визначена у запиті, та її документального підтвердження, податковим органом на підставі пп. 75.1.4 п. 75.1 ст. 75 ПКУ прийнято наказ № 3682 від 07.03.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «МБК» (код 31451178).

Не погоджуючись із винесеним наказом, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та пп. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок регламентовано ст. 78 ПКУ.

Згідно із пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПКУ документальна позапланова перевірка проводиться у випадку, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Тобто, можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПКУ виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Разом з тим, відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПКУ контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Як встановлено матеріалами справи, відповідачем на адресу ПП «МБК» надіслано запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), із якого вбачається, що відповідач просить позивача надати пояснення та документальне підтвердження господарських відносин позивача з ТОВ «Кейнфор».

Аналізуючи зміст зазначеного запиту, суд приходить до висновку, що фактично він не містить жодної з шести, вказаних у п. 73.3 ст. 73 ПКУ, підстав для направлення такого запиту, а лише посилання на норми Податкового кодексу.

Разом з тим, у запиті зроблено посилання на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Кейнфор». Такі висновки податкового органу стали можливими в результаті аналізу показників податкових декларацій з ПДВ ПП «МБК», кількості працівників ТОВ «Кейнфор» та виду наданих послуг, щодо яких виписано податкові накладні. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про можливі порушення вимог податкового законодавства.

Однак, вказане судом до уваги не приймається, оскільки запит контролюючого органу не містить посилань на будь-який акт про неможливість проведення зустрічної звірки, не зазначено жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової інформації, включаючи і вказаний акт, які б свідчили про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а висновки про нереальність господарських операцій зроблено лише на підставі аналізу інформації з Єдиного реєстру податкових накладних.

Таким чином, запит відповідача про надання інформації від 28.11.2017 р. № 38521/10/26-15-14-04-04-12 оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема, в ньому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання). А отже, платник податку звільняється від обов'язку надання відповіді на такий запит, що в свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом про призначення перевірки за вказаних обставин, такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

Враховуючи викладене вище, доводи позивача про те, що у контролюючого органу були відсутні законодавчо встановлені підстави для надсилання йому запиту про надання інформації, а в подальшому і прийняття оскаржуваного наказу, є обґрунтованими.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору, сплачені згідно платіжного доручення № 2567 від 19.03.2018 р.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242, 243, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного підприємства «МБК» (03115, м. Київ, пр-кт Перемоги, 136, кв.34, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 07.03.2018 р. № 3682 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «МБК» (код 31451178).

3. Присудити на користь Приватного підприємства «МБК» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 136, кв.34, ) судові витрати в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко