Справа № 401/1922/18
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/1922/18 Провадження № 2-а/401/74/18

03 грудня 2018 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР за № 038543 від 05 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 та ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 06 вересня 2018 року відкрито позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05 липня 2018 року, та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1:

1. В своїх вимогах позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №038543 від 05 липня 2018 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач, ОСОБА_1, свої вимоги обгрунтував тим, що він 05 липня 2018 року близько 4 год. 30 хв. керував службовим автомобілем CHEVROLET NUBIRA державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, і під час руху по вулиці Академіка Герасимовича м. Кременчук, був зупинений інспектором роти №3 Ратушним Миколою Анатолійовичем. Поліцейський повідомив, що номерний знак його автомобіля не освітлюється. На вимогу поліцейського він передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов'язкового страхування власників наземних ТЗ. На вимогу поліцейського надати документ про проходження технічного контролю автомобіля він відповів, що технічний контроль не повинен проходити, тому документ відсутній. Поліцейський у службовому автомобілі склав постанову про адміністративне правопорушення Правил дорожнього руху, а саме, про відсутність освітлення номерного знаку, та про відсутність документу, який підтверджує проходження технічного контролю. Жодних доказів на підтвердження тих обвинувачень, які вказано в постанові йому надано не було, тому він відмовився від отримання постанови. Постанову він отримав поштою 21 липня 2018 року.

Оскаржуваною постановою серії ВР № 038543 від 05 липня 2018 року про адміністративне правопорушення відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення, передбачене ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення «неосвітлений номерний знак в темну пору доби», та ч.3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення «керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов».

Щодо накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення «неосвітлений номерний знак в темну пору доби» позивач зазначив, що схід сонця 05.07.2018 року за даними интернет ресурсу о 4 годині 49 хвилин. За 20 хвилин до сходу сонця вважає, що пору доби ніяк не можливо назвати темною. Інспектор не надав жодних доказів, що номерний знак не читається з відстані 20 м., або на вулиці була темна пора доби. Тому вимога інспектора, щодо освітлення номерного знаку є незаконною так як на вулиці було достатньо світло.

Щодо накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення «керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов» позивач зазначив, що обов'язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації. Жодних доказів того, що автомобіль CHEVROLET NUBIRA ДНЗ НОМЕР_3 згідно статті 35 ЗУ «Про дорожній рух» використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку інспектором надано не було, і керований ним автомобіль з такою метою не використовувався.

Також, він вважає складену відповідачем постанову незаконною, так як її скадено без його участі, без попередження про розгляд справи, без ознайомлення його з правами та обов'язкам, так як його не ознайомили зі ст. 63 Конституції України, ст.268, ст.279 КУпАП, від нього не відібрали пояснення, та в постанові не наведено доказів його вини.

2. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач помилково трактує ст.35 Закону України «Про дорожній рух», і склав постанову лише за те, що автомобіль належить підприємству, а тому має проходити технічний контроль.

3. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду такі документи: -копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду на ім'я ОСОБА_1; - копію посвідчення водія ОСОБА_1; - копію оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 038543 від 05 липня 2018 р.; - скріншот інтернет ресурсу з зазначенням часу сходу сонця у м.Кременчуку.

Позиція відповідача, інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича:

Відповідач заперечив проти позову та подав відзив в якому зазначив, що дійсно 05 липня 2018 року ним, інспектором роти №3 батальйонну патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ратушним Миколою Анатолійовичем, прийнято постанову серії ВР № 038543 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що водій ОСОБА_1 05 липня 2018 року близько 04 год. 10 хв. у м. Кременчуці по вул. Академіка Герасимовича, 9а керував службовим транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3, який підлягає обов'язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП, при цьому автомобіль їхав з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим водій також порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП. Зазначив, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові, що транспортний засіб, яким він керував, не підлягає обов'язковому технічному контролю, свідчать про невірне тлумачення водієм вимог п.п. 31.3 «б» ПДР України, не заслуговують на увагу, мають судом оцінюватись критично, як спосіб позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Транспортний засіб CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності ДП «Завод Екоенергія» ТОВ «Полвакс - Україна», види діяльності якого пов'язані з отриманням прибутку та відповідно, використовується співробітниками для реалізації завдань, пов'язаних з діяльністю ДП «Завод Екоенергія» ТОВ «Полвакс - Україна», отже транспортний засіб підлягає обов'язковому технічному контролю. Вважає, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові, щодо відсутності в транспортному засобі, на момент його зупинки, вантажу та пасажирів не спростовують факту вчиненого правопорушення, свідчать про помилкове тлумачення позивачем норм законодавства, суперечать вимогам ЗУ «Про дорожній рух», ЗУ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень», постанови КМУ від 30.01.2012 р. №137 «Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», а тому позов не підлягає задоволенню.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

1. 05 липня 2018 року о 05 годині інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ратушним Миколою Анатолійовичем винесено постанову серії ВР № 038543 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та притягнуто водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП за які накладено стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн.

Оскаржуваною постановою водія ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05 липня 2018 року о 04 годині 10 хвилин у м. Кременчуці по вул. Академіка Герасимовича, 9а керував транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3, який підлягає обов'язковому технічному контролю та який своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 121 КУпАП. Крім цього, водій ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

2. Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП позивач, ОСОБА_1, 30 липня 2018 року подав до суду позов про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови від 05 липня 2018 року. При цьому, позивач заявив, що відповідач - інспектор роти №3 Ратушний М.А. обвинувативши його у порушеннях не проводив в його присутності 05 липня 2018 року розгляд справи про згадані адміністративні правопорушення, постанова в його присутності не складалася, не оголошувалася та її копія йому не вручено. Тому він в десятиденний строк з дня отримання 21 липня 2018 року поштою копії оскаржуваної постанови, звернувся до суду з даною позовною заявою, стверджуючи, що 05 липня 2018 року о 04 годині 10 хвилин він не порушував вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та п.п. 31.3 «б» ПДР України, так як світла пора доби не вимагала включення освітлання, та для керованого ним автомобіля не вимагається проведення технічного контролю, так як автомобіль є легковим, який на підприємстві не призначений, та не використовується для комерційного перевезення пасажирів чи вантажів, а використовується лише керівником підприємства для власних службових поїздок.

3. Суд звертає увагу, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких доказів, передбачених ч.2 ст.72 КАС України, на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечння учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Суд зазначає, що оскаржуваною постановою від 05 липня 2018 року відповідач - інспектор роти №3 батальйонну патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Ратушний М.А. притягнув до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1, на місці розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та виніс оскаржувану постанову серії ВР № 038543, якою визнав водія ОСОБА_1 винуватим у порушенні п. 2.9 «в» ПДР України та п.п. 31.3 «б» ПДР України, на підставі чого застосував до водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене статтею ч.3 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн., за те, що 05 липня 2018 року близько 04 год. 10 хв. у м. Кременчуці по вул. Академіка Герасимовича, 9а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3, який підлягає обов'язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП, при цьому, автомобіль рухався з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушено п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Суд враховує, що статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Суд звертає увагу, що вказані норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Разом з цим, відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності своїх дій, які передували винесенню постанови відповідач не направив до суду відеозапис, та будь-яких інших доказів, передбачених статтею 251 КУпАП.

Висновок суду:

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 05 жовтня 2018 року, відповідач звинуватив водія ОСОБА_1 в тому, що водій ОСОБА_1 05 липня 2018 р. у м. Кременчуці по вул. Академіка Герасимовича, 9а керував транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3, якого не був освітлений в темну пору доби, та вказаний транспортний засіб підлягав обов'язковому технічному контролю але своєчасно його не пройшов, чим водій порушив п. 2.9 «в» та п.п. 31.3 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 та ч.6 ст.121 КУпАП.

Суд враховує, що транспортний засіб CHEVROLET NUBIRA X4MS554 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_3, яким керував водій ОСОБА_1 05 липня 2018 року, з доводів сторін належить на праві власності ДП «Завод Екоенергія» ТОВ «Полвакс - Україна». З доводів позивача ОСОБА_1 видно, що вказаний автомобіль на підприємстві не використовується для перевезення вантажів та (або) пасажирів з метою отримання прибудку, а тому вказаний автомобіль в розумінні положень статті 35 Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов'язковому технічному контролю.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем при винесені оскаржуваної постанови в її змісті не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, зокрема не було зафіксовано факт здійснення водієм ОСОБА_1 правопорушення, не зазначено свідків такого факту та інших доказів.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Вищезазначена оскаржувана постанова Відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних правопорушень, і таких доказів не надано до постанови.

На пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 06 вересня 2018 року, відповідач не надіслав до суду жодних докаіви, які б підтверджували його заперечення проти позову. Будь-яких доказів фото, відео фіксації правопорушення суду не надано.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підставі яких відповідач прийняв оскаржувану постанову.

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав поза сумнівом зробити однозначний висновок про те, що позивач допустив правопорушення, передбачені ч.3 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами:

1. факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком автомобіля в темну пору доби;

2. факт використання водієм ОСОБА_1 службового легкового автомобіля для перевезення пасажирів та(або) вантажу з метою отримання прибутку;

3. факт участі 05 липня 2018 року в розгляді справи про адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1;

4. факт роз'яснення водієві ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП;

5. факт своєчасного оголошення та вручення постанови від 05 липня 2018 року водієві ОСОБА_1

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 05 липня 2018 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушень позивачем ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Отже, в ході судового розгляду справи не здобуто доказів порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9 «в» ПДР України та п.п. 31.3 «б» ПДР України, а тому з переконливістю не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за яке постановою від 05 липня 2018 року відповідач до нього застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню так, як під час винесення оскаржуваної постанови, посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність події скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП та за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За правилами статті 245 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 05 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та за ч. 6 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Вимога позову про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи вказану норму, суд приходить до висновку, що вимога про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення виходить за межі прав суду при розгляді даної категорії справ, а тому задоволенню не підлягає.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 143 КАС України.

У відповідності до ст.139 КАС України та ст.288 КУпАП витрати пов'язані за розгляд справи віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 121, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05 липня 2018 року, - задовольнити частково.

Постанову поліцейського інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушного Миколи Анатолійовича від 05 липня 2018 року Серії ВР № 038543 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.3 ст.121 КУпАП та за ч. 6 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП України відносно ОСОБА_1 - закрити.

В частині позовної вимоги про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області 29 грудня 2009 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП в Полтавській області Ратушний Микола Анатолійович (адреса місця роботи: 39600, м.Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3).

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик