Справа № 826/3141/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3141/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Чаку Є.В., Шелест С.Б., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДФС у м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" (представник Боровик Б.М., ордер серії КС № 297961 від 10.04.2018 року) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (представник Ткач С.С., довіреність № 334/26-50-10-20 від 31.01.2018 року), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (представник Ткач С.С., довіреність №888/26-15-10-03-17 від 04.07.2018 року), Офісу великих платників податків ДФС (представник Єфименко К.О., довіреність №2004/9/28-10-10-18 від 20.02.2018 року) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Українська автомобільна корпорація" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідачів по не перенесенню сум надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток Філії «ЗІП-Авто» в розмірі 720 539,54 грн., Філії «Юніверсал Моторз Груп» у розмірі 668,46 грн., Філії «Київський Головний Центр» у розмірі 604,00грн., Філії «Автоцентр на Теремках» у розмірі 271,00грн., Філії «Автоцентр на Столичному» у розмірі 1 938,00грн., Філії «АвтоЗАЗ-Сервіс» у розмірі 10 003 213,06 грн. на інтегровану картку позивача з податку на прибуток приватних підприємств;

- зобов'язання відповідачів вчинити дії по закриттю інтегрованих карток платника податку на прибуток та перенести (відобразити) суму надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток: Філії «ЗІП-Авто» в розмірі 720 539,54 грн., Філії «Юніверсал Моторз Груп» у розмірі 668,46 грн., Філії «Київський Головний Центр» у розмірі 604,00грн., Філії «Автоцентр на Теремках» у розмірі 271,00грн., Філії «Автоцентр на Столичному» у розмірі 1 938,00грн., Філії «АвтоЗАЗ-Сервіс» у розмірі 10 003 213,06 грн. на інтегровану картку позивача, платника з податку на прибуток приватних підприємств.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційних скаргах Головне управління ДФС у м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником позивача було надано до суду відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що жодних доказів, які б підтверджували зазначені апелянтом обставини, відповідачем надано не було, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Представники відповідачів у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційних скарг, просили скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив відмовити у їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до податкових органів щодо повернення надмірно сплачених коштів, що обліковуються за філіями підприємства, направлялись відповідачем протягом 2014-2018 років, а саме - №1245/09 від 24.10.2014р., № 1250/09 від 13.11.2015р., №599/09 від 28.05.2015 p., №784/09 від 14.07.2015р., № 786/09 від 14.07.2015р., № 790/09 від 14.07.2015р., № 785 від 14.07.2015р., №787 від 14.07.2015р., №773 від 14.07.2015 р., №772/09 від 14.07.2015 р., № 791 від 14.07.2015 р., №1262/09 від 19.11.2015 р., № 1287/09 від 26.11.2015 р., №1356/09 від 16.12.2015 р., № 596/09ьвід 01.07.2016 р., №595/09 від 01.07.2016 р., №1003/09 від 10.11.2016р., №1002/09 від 10.11.2016р., № 1004/09 від 10.11.2016 р., №1005 від 10.11.2016р., №997/09 від 10.11.2016р., № 996 від 10.11.2016р., №999/09 від 10.11.2016р., № 998 від 10.11.2016р., №995 від 10.11.2016р., № 1089/09 від 30.11.2016р., № 1193/09 від 27.12.2016р., № 62/09 від 19.01.2017р., №63/09 від 19.01.2017р., № 373 від 12.04.2017р., № 374/09 від 12.04.2017р., №454/09 від 17.05.2017р., №455/09 від 17.05.2017р., №499/09 від 02.06.2017р., №500/09 від 02.06.2017р., №555/09 від 21.06.2017р., №1066/09 від 19.12.2017р., №13/09 від 15.01.2018 р., втім надміру сплачені суми грошових зобов'язань у повному обсязі не було повернуто.

Крім того, листом від 15.02.2017 року № 157/09, позивачем повідомлено Офіс великих платників податків про необхідність зарахування суми наявної переплати з податку на прибуток на рахунок орендної плати за землю, яке також залишено відповідачами без реагування.

Листами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомлено позивача, що питання про зарахування на інтегровану картку платника з податку на прибуток підприємств, суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток по філіям позивача, потребує технічного вирішення. Крім того, відповідачами зазначено, що про подальше вирішення питання позивача буде повідомлено додатково.

Враховуючи, що протягом тривалого часу, відповідачами, питання щодо зарахування на інтегровану картку позивача з податку на прибуток підприємств, сум надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток по філіям позивача не вирішено, ПАТ «Українська автомобільна корпорація» звернулось до суду з даним позовом.

Судом першої інстанції встановлено, що на інтегрованих картках платника податку на прибуток відокремлених підрозділів обліковуються суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток, а саме: за Філією «ЗІП-Авто» в розмірі 720 539,54 грн., за Філією «Юніверсал Моторз Груп» у розмірі 668,46 грн., за Філією «Київський Головний Центр» у розмірі 604,00грн., за Філією «Автоцентр на Теремках» у розмірі 271,00грн., за Філією «Автоцентр на Столичному» у розмірі 1 938,00грн., за Філією «АвтоЗАЗ-Сервіс» у розмірі 10 003 213,06 грн.

Існування вказаних сум надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток за філіями позивачу відповідачем не заперечується, натомість зазначається, що їх зарахування до інтеграційної картки основного підприємства є неможливим.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно приписів п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України поняття «відокремлені підрозділи» вживається у значенні, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Згідно з частиною першою статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном (ст. 96 Цивільного кодексу).

Також, відповідно до Податкового Кодексу (у редакції до 01.01.2015 року) платник податку, який мав у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на іншій території, міг прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток. Відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів ніс платник податку, у складі якого знаходяться такі підрозділи.

Надміру сплачені грошові зобов'язання, згідно приписів пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже фактичним власником всіх активів філій, зокрема, надміру сплачених коштів з податку на прибуток філій, які сплачували податок до 01.01.2015р., як окремі платники, згідно цивільного законодавства є головне підприємство (юридична особа).

З аналізу наведених норм вбачається, що головні підприємства, можуть подати заяви щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом по податку на прибуток філій та подати копії документів, що підтверджують достовірність обліку переплат.

Такі заяви подаються до контролюючих органів за місцем реєстрації головного підприємства та філій.

Аналогічні висновки викладено у листі Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 р. № 40682/7/99-99-12-03-06-17 «Особливості зарахування сплати податку на прибуток підприємствами, у складі яких є відокремлені підрозділи».

Порядок ведення інтегрованої картки платника (надалі - ІКП), визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за N 751/28881 (далі - Порядок № 422).

Згідно з абзацом двадцять четвертим п. 1 глави 1 розд. II Порядку № 422 з метою перегляду інформації про платника, включаючи всі його філії та підрозділи, незалежно від того, в якому органі ДФС вони перебувають на обліку, органу ДФС, в якому платник перебуває на обліку за основним місцем, надається право доступу до ІКП таких філій та підрозділів та забезпечується можливість перегляду узагальненої інформації щодо стану розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами в цілому з урахуванням відповідних показників за такими підрозділами.

За результатами проведення відповідних заходів у зв'язку з ліквідацією або реорганізацією платника податків орган ДФС за основним місцем обліку формує відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску (абзац третій п. 3 глави 1 розд. II Порядку № 422).

Підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, за основним та неосновним місцем обліку закриває ІКП не пізніше наступного робочого дня після формування відомостей в частині тих податків і зборів, щодо яких відсутня заборгованість на відповідній території, та відомостей з відміткою про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску (абзац четвертий п. 3 глави 1 розд. II Порядку № 422).

Дата зняття з обліку відповідає даті закриття останньої ІКП або даті отримання повідомлення державного реєстратора про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у разі, якщо на момент отримання такого повідомлення були закриті всі ІКП (абзац п'ятий п. 3 глави 1 розд. II Порядку № 422).

Водночас, відповідно до абзаців десятого - п'ятнадцятого п. 3 глави 1 розд. II Порядку № 422 за наявності грошових зобов'язань або податкового боргу орган ДФС не здійснює подальші процедури щодо зняття платника податків з обліку до їх погашення або визнання такого боргу безнадійним та його списання у порядку, визначеному ст. 101 глави 9 розд. II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами та доповненнями.

При цьому в інформаційній системі органів ДФС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

- погашення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

- повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та/або списання до бюджету за заявою платника;

- повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів соціального страхування за заявою платника;

- відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов'язань або податкового боргу, не погашених на дату закриття ІКП.

З аналізу наведених норм вбачається право позивача на зарахування від'ємного значення з податку на прибуток, що обліковувалось за його філіями, а також, існує визначений на законодавчому рівні алгоритм дій податкового органу у випадку втрати філією статусу платника податку.

Судом встановлено, що позивачем неодноразово звертався до податкового органу із заявами щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, а також щодо списання до бюджету, що обліковувались за філіями підприємства.

Відповідно до змісту листів Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, що направлено у відповідь на звернення позивача, відповідачами повідомлено про необхідність технічного вирішення поставлених позивачем питань. Проте, жодних дій на протязі 4-х років не вчинено.

Що стосується доводів відповідача щодо пропуску позивачем 1095 - денного строку, встановленого ст. 43 ПК України, для звернення до податкового органу із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань подано позивачем, ще у 2014 році. Проте відповідачами належним чином зазначені заяви не розглянуто.

Крім того, предметом розгляду даного адміністративного позову є не повернення позивачу з Державного бюджету надмірно та/або помилково зарахованих коштів, а перерахування таких сум на ІКП з філій до основного підприємства, для використання таких сум в погашення майбутніх зобов'язань, а відтак строки, встановлені ст. 43 ПК України вд наому випадку не застосовуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Є.В.Чаку

суддя С.Б.Шелест