Справа № 420/6241/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6241/18
УХВАЛА

03 грудня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондаря Олексія Миколайовича, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію про внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме: відомостей щодо секретаря та тимчасово виконуючого обов'язки голови Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карпова Ю.С., вчинену 15.1 1.2018 року державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради Одеської області «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М., про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 1002534.

Разом з позовною заявою 30.11.2018р. (вх. № 36974/18) позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення реєстраційної дії № 1002534 від 15.11.2018 р. про внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме: відомостей щодо секретаря та тимчасово виконуючого обов'язки голови Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карпова Ю.С.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що оскаржувана реєстраційна дія є незаконною та порушує права позивача як законно обраного секретаря сільської ради. Крім того, дії незаконно зареєстрованого керівника органу місцевого самоврядування можуть нести загрозу правам та інтересам територіальної громади с. Озерне Ізмаїльського району. На думку позивача, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо зміни секретаря Озерненської сільської ради Ізмаїльського району порушує права позивача, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також ускладнить виконання рішення у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 4 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

З наведеного вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, заявником не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Відтак, щодо доводів позивача про очевидну протиправність оскаржуваних дій суд зазначає, що такі твердження є передчасними, оскільки підлягають встановленню під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданого клопотання та доводів наведених позивачем на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, в зв'язку з чим відмовляє у задоволенні останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150-152, 154, 243, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п.15 ч.1 «Перехідних положень» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк