Справа № 807/363/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2098/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року (прийняту у м. Ужгороді суддею Калинич Я.М.) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 807/363/18 за позовом ОСОБА_2 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо проведення нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування повного розміру місячного грошового забезпечення;

- зобов'язати Південне регіонального управління Державної прикордонної служби України виплати йому одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що судом при постановленні ухвали допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому просив скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що строки звернення до суду позивачем не пропущені, оскільки право на заробітну плату (грошове забезпечення) не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає із частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти вимог скаржника заперечив, оскільки вважає, що ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 05 грудня 2016 року наказом Голови Державної прикордонної служби України № 1222-ос позивача звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 8 пунктом 1 підпунктом «б» Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Згідно наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 грудня 2016 року № 489-ос позивача виключено зі списків особового складу управління та знято з усіх видів забезпечення.

Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувало та виплатило позивачу при звільненні з військової служби одноразову грошову допомогу у розмірі 122 631,25 грн.

Позивач, вважаючи, що одноразова грошова допомога, яка йому була нарахована та виплачена, є неповною, а саме: нарахована без урахування повного розміру місячного грошового забезпечення, 24.04.2018 звернувся до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись до суду із даним адміністративним позовом 24.04.2018, пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів справи, предметом цього спору є розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, що була виплачена позивачу при звільненні.

Позивача з 14.12.2016 виключено зі списків особового складу частини, усіх видів забезпечення; того ж дня він особисто отримав грошовий атестат за № 52 від 14.12.2016 із зазначенням у ньому відповідних сум та розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

15.12.2016 він отримав на свою банківську платіжну картку оскаржувану одноразову грошову допомогу, що підтверджується матеріалами справи, а саме: платіжним дорученням № 1614 від 14.12.2016 та реєстром перерахувань на особисті вклади за грудень 2016 року.

Таким чином, суд правильно встановив, що з цього часу ОСОБА_2 дізнався та повинен був дізнатися про порушення своїх прав щодо отриманої одноразової грошової допомоги при звільненні.

Доводи апелянта щодо необхідності застосування статті 233 КЗпП при зверненні до суду із цим позовом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки предметом позову і цій справі є визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а не стягнення заробітної плати.

Крім того, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справах «Deweer v. Belgium», «Golder v. the United Kingdom»).

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду та жодних обґрунтованих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом не надав.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 807/363/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 03 грудня 2018 року.