Справа № 0440/7079/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року Справа № 0440/7079/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНеклеса О.М.
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О.
представника позивача представника відповідача Гусарова В.О. Синявського І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного Науково-виробничого підприємства "Техкомплекс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -
Адміністративний позов поданий позивачем не відповідав вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 24 вересня 2018 р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На виконання ухвали суду від 24.09.2018р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
У вказаній ухвалі відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
24 жовтня 2018 року від Головного управління ДФС в Дніпропетровській області на адресу суду надійшов відзив по справі, в якому відповідач заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні з огляду на наступне. На підставі направлення від 10.05.2018р. №2775 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПНВП "Техкомплекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Київдомбуд" за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016р., з ТОВ "Ріал-С Груп" за період з 01.09.2016 по 30.09.2016р., з ТОВ "Стікс Білд Груп" за період з 01.04.2017 по 30.04.2017, з ТОВ "Лофтбуд" за період з 01.06.2017 по 30.06.2017, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки. Перевіркою встановлено порушення позивачем п.198.1, 198.3 ст. 198, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п.п. 1 п.4 розділу V, п.п.1, п.п.2, п.п.5, п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 691015 грн. Відповідач зазначає, що по вищезазначеним постачальникам відсутнє справжнє джерело первинного походження послуг, відтак не існує дійсної можливості набуття її у власність позивача, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядженням ним ПНВП "Техкомплекс", незважаючи на документальне оформлення операцій.
31 жовтня 2018 року представником позивача надана відповідь на відзив, в якій останній висловлює незгоду із аргументами відповідача, зазначеними у відзиві, та стверджує, що між позивачем та його контрагентами існували господарські операції, реальність яких повністю підтверджуються на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку наданих до перевірки. При цьому доводи податкового органу щодо нереальності господарських операцій зводяться до посилання на наявність податкової інформації про відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, однак не підтверджуються жодними доказами. До перевірки не долучено жодного акту зустрічної звірки з контрагентами, а також відсутні дані про проведення податкових перевірок контрагентів позивача та їх результати. Доводи ДПІ, що були покладені в основу висновків фіктивності господарських операцій є безпідставними виходячи із принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, яка може бути застосована саме до такого платника, та відсутності доказів щодо наявності умислу у посадових осіб позивача на укладення угоди, спрямованої на ухилення від оподаткування.
12.11.2018р. у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.2018р.
23.11.2018 року підготовче провадження закрито та за згодою представників обох сторін розпочато розгляд справи по суті в той самий день після закінчення підготовчого засідання.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.11.2018р., Приватне Науково-виробниче підприємство "Техкомплекс" зареєстровано 26.04.2001 року, види діяльності: монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук, ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування, установлення та монтаж машин і устаткування.
Відповідно до заперечень на акт №9775/04-36-14-17/31467942 від 21.02.2018р. позивач просив призначити податкову перевірку на підставі п.78.1.5 ПКУ, в ході якої дослідити додані до заперечень додаткові документи, що підтверджують дані податкової звітності позивача по взаємовідносинам з ТОВ "Київдомбуд" за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016р., з ТОВ "Ріал-С Груп" за період з 01.09.2016 по 30.09.2016р., з ТОВ "Стікс Білд Груп" за період з 01.04.2017 по 30.04.2017, з ТОВ "Лофтбуд" за період з 01.06.2017 по 30.06.2017.
Крім того у поданих запереченнях Приватне Науково-виробниче підприємство "Техкомплекс" зазначило, що додаткові документи, що надаються разом із запереченнями не були досліджені під час перевірки у зв'язку з перебуванням директора поза межами України і присутності в офісі лише засновника.
Листом від 07.05.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області повідомило підприємство про результати розгляду заперечень до акту перевірки від 21.02.2018р. №9775/04-36-14-17/31467942.
Наказом №2607-п від 10.05.2018р. призначено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного Науково-виробничого підприємства "Техкомплекс".
Згідно договору №02/02-2015 року ПНВП "Техкомплекс" орендує частину нежилих приміщень в частині адмінбудівлі літ. А-5 четвертого поверху за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ламана, 17.
01 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір №01/04/15 ТК на виконання робіт по технічному обслуговуванню і ремонту холодильного обладнання, відповідно до умов якого: "Виконавець (ПНВП "Техкомплекс")" зобов'язується виконувати роботи по технічному обслуговуванню та ремонту холодильного обладнання, яке належить замовнику (ТОВ "АТБ-Маркет"), а замовник зобов'язаний прийняти та оплачувати належно виконані виконавцем роботи на умовах, зазначених в договорі.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №№01/04/15ТК від 01 квітня 2015 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №371 від 15.03.2016 року, №374 від 15.03.2016р., №397 від 16.03.2016р., №404 від 17 березня 2016 року, №405 від 17.03.2016р., №408 від 17 березня 2016 року, №410 від 17.03.2016 року, №416 від 21.03.2016р., №417 від 21.03.2016р., №629 від 15 квітня 2016р.
19 червня 2015 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір №6261 на виконання робіт по підготовці до опалюваного сезону та технічне обслуговування в опалювальному сезоні систем опалення об'єктів ТОВ "АТБ-Маркет" з газовим опаленням та електрокотлами, відповідно до умов якого: исполнитель обязуется выполнять работы по подготовке к отопительному сезону и техническому обслуживанию в отопительном сезоне систем отопления и газоснабжения обьектов ООО "АТБ-Маркет" с газовым отоплением и електрокотлами, принадлежащих заказчику, привести пуск газа на газифицированные объекты в срок до начала отопительного сезона, производить аварийные ремонты оборудования и систем теплоснабжения, отопления и газоснабжения, работы связанные с обеспечиванием возможности выполнения вышеуказанных видов работ, работы по окончанию услуг по обеспечению жизнедеятельности объектов заказника в случаях отказов в роботе систем или оборудования обеспечивающих теплоснабжение, отопление и газоснабжение объектов заказника круглосуточно 7 дней в неделю, включая замену частей, узлов, агрегатов, реконструкцию и т.п., а заказчик обязуется принимать и оплачивать надлежащее выполненные исполнителем работы на условиях, указанных в договоре.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №2 та №3 до договору №6261 від 19 червня 2015 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №6261 від 19 червня 2015 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №279 від 01.03.2016 року, №307 від 03.03.2016р., №308 від 03.03.2016р., №361 від 15 березня 2016 року, №367 від 15.03.2016р., №382 від 15 березня 2016 року, №399 від 17.03.2016 року, №411 від 17.03.2016р.
19 червня 2015 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір №6450 на виконання робіт по підготовці до опалюваного сезону та технічне обслуговування в опалювальному сезоні систем опалення об'єктів ТОВ "АТБ-Маркет" з централізованим опаленням та електрокотлами, відповідно до умов якого: исполнитель обязуется выполнять работы по подготовке к отопительному сезону и техническому обслуживанию в отопительном сезоне централизованных систем отопления и систем с электрообогревом обьектов ООО "АТБ-Маркет", принадлежащих заказчику, произвести пуск теплоносителя на обьекты с централизованным отоплением в срок до начала отопительного сезона, производить аварийные ремонты оборудования и систем теплоснабжения, отопления, работы связанные с обеспечиванием возможности выполнения вышеуказанных видов работ, работы по окончанию услуг по обеспечению жизнедеятельности объектов заказчика в случаях отказов в роботе систем или оборудования обеспечивающих теплоснабжение, отопление объектов заказника круглосуточно 7 дней в неделю, включая замену частей, узлов, агрегатов, реконструкцию и т.п., а заказчик обязуется принимать и оплачивать надлежащее выполненные исполнителем работы на условиях, указанных в договоре.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №№1,2,3,4,5 до договору №6450 від 19 червня 2015 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №6450 від 19 червня 2015 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №400 від 17.03.2016 року, №362 від 15.03.2016р., №308 від 03.03.2016р., №361 від 15 березня 2016 року, №367 від 15.03.2016р., №382 від 15 березня 2016 року, №399 від 17.03.2016 року, №411 від 17.03.2016р.
01 травня 2016 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір №2826 на комплексное обслуживание зданий, инженерных сетей и оборудования, відповідно до умов якого: исполнитель обязуется выполнять работы по комплексному обслуживанию зданий, инженерных сетей и оборудованию, а заказчик обязуется принимать и оплачивать надлежаще выполненные исполнителем работы на условиях, указанных в договоре.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №№1,2,5,6,7,8,9,11,12,13,14,15,16,17, 18 до договору №2826 від 01 травня 2016 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №2826 від 01.05.2016 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №260 від 18.04.2017 року, №274 від 20.04.2017р.
15 березня 2016 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір підряду на виконання робіт №1503-2.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №№1,2 до договору №1503-2 від 15 березня 2016 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №1503-2 від 15.03.2016 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами приймання виконаних будівельних робіт №593 від 13 квітня 2016 року, № 594 від 13.04.2016р., №617 від 15.04.2016 року, №619 від 15.04.2016р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт від 13 квітня 2016 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт від 15 квітня 2016 року.
Плата послуг за договором №1503-2 здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
15 березня 2016 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір підряду на виконання робіт №1503-1.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №№1,2 до договору №1503-1 від 15 березня 2016 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №1503-1 від 15.03.2016 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме довідками про вартість виконаних будівельних робіт від 21 квітня 2016 року, від 22 квітня 2016 року, актами приймання виконаних робіт №680 від 21.04.2016р., №681 від 22.04.2016р.
Плата послуг за договором №1503-1 здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
02 червня 2015 року між позивачем та ТОВ "АТБ-Маркет" укладено договір №5586 на виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту тепло сантехнічного обладнання.
Крім того, судом досліджено додаткові угоди №№1,2 до договору №5586 від 02 червня 2015 року.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №5586 від 02.06.2015 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №477 від 05.04.2016 року, №483 від 05.04.2016р., №517 від 06.04.2016р., №518 від 06.04.2016р., №484 від 07.04.2016р., №544 від 07.04.2016р., №545 від 07.04.2016р., №548 від 07.04.2016р., №574 від 08.04.2016р., №598 від 13.04.2016р., №600 від 13.04.2016р.,№603 від 14.04.2016р., №622 від 15.04.2016р., №639 від 18.04.2016р., №640 від 18.04.2016р.
01 лютого 2016 року між позивачем та ТОВ "Київдомбуд" укладено договір №20-ВР, відповідно до умов якого: "Підрядник (ТОВ "Київдомбуд")" зобов'язується у встановлений цим договором термін за завданням "Замовника (ПНВП "Техкомплекс")" на свій ризик виконати підрядні роботи: аварійні роботи та планово-попереджувальні заходи устаткування і систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення, роботи з обслуговування та ремонту холодильного обладнання, роботи з підготовки до опалювального сезону і технічного обслуговування систем опалення на об'єктах замовника, а також інші різнопланові підрядні роботи, необхідні замовнику, а замовник зобов'язується прийняти закінчені підрядні роботи та оплатити їх.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №20-ВР від 01.02.2016 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №ОУ-0311/02 від 11.03.2016 року, №ОУ-0311/03 від 11.03.2016р., №ОУ-0314/10 від 14.03.2016р., №ОУ-0314/11 від 14 березня 2016 року, №ОУ-0315/02 від 15.03.2016р., №ОУ-0405/03 від 05 квітня 2016 року, №ОУ-0408/05 від 08 квітня 2016 року, №ОУ-0408/06 від 08.04.2016р.,№ОУ-0414/05 від 14.05.2016р., податковими накладними №43 від 11.03.2016р., №44 від 11.03.2016р., №52 від 14.03.2016р., №53 від 14.03.2016р., №62 від 15.03.2016р., №30 від 05.04.2016р., №39 від 08.04.2016р., №40 від 08.04.2016р., №77 від 14.04.2016р.
Плата послуг за договором №20-ВР здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
01 липня 2016 року між позивачем та ТОВ "Ріал-С Груп" укладено договір №702-ВР, відповідно до умов якого: "Підрядник (ТОВ "Ріал-С Груп")" зобов'язується за завданням "Замовника (ПНВП "Техкомплекс")" на свій ризик виконати наступні підрядні роботи: роботи по комплексному обслуговуванню приміщень, інженерних мереж, обладнання магазинів мережі АТБ, за абонентську плату і протягом строків, які погоджені сторонами і зазначені в п.1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти закінчені підрядні роботи та оплатити їх.
Фактичне здійснення господарських операцій за договором №702-ВР від 01.07.2016 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме актами надання послуг №ОУ-0909/11 від 09.09.2016 року, №ОУ-0909/12 від 09.09.2016р., №ОУ-0912/06 від 12.09.2016р., №ОУ-0912/09 від 12.09. 2016 року, №ОУ-0914/03 від 14.09.2016р., №ОУ-0914/04 від 14.09.2016 року, №ОУ-0916/10 від 16.09.2016 року, №ОУ-0920/16 від 20.09.2016р.,№ОУ-0414/05 від 14.05.2016р., податковими накладними №76 від 09.09.2016р., №77 від 09.09.2016р., №78 від 12.09.2016р., №92 від 12.09.2016р., №93 від 14.09.2016р., №94 від 14.09.2016р., №143 від 19.09.2016р., №202 від 20.09.2016р.
Плата послуг за договором №702-ВР здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
03 квітня 2017 року між позивачем та ТОВ "Стікс Білд Груп" укладено договір підряду №0304/1-17, відповідно до умов якого: "Підрядник (ТОВ "Стікс Білд Груп")" зобов'язується за завданням "Замовника (ПНВП "Техкомплекс")" на свій ризик виконати будівельно-монтажні роботи у магазинах АТБ під якими сторони розуміють роботи по комплексному обслуговуванню приміщень, інженерних мереж і обладнання за абонентську плату і протягом строків, які погоджені сторонами і зазначені у п.1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти закінчені підрядні роботи та оплатити їх.
Плата послуг за договором №0304/1-17 здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
03 травня 2017 року між позивачем та ТОВ "Лофтбуд" укладено договір підряду №ЛФ-034, відповідно до умов якого: "Підрядник (ТОВ " Лофтбуд")" зобов'язується за завданням "Замовника (ПНВП "Техкомплекс")" на свій ризик виконати будівельно-монтажні роботи у магазинах АТБ та роботи по комплексному обслуговуванню приміщень, інженерних мереж і обладнання за абонентську плату і протягом строків, які погоджені сторонами і зазначені у п.1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти закінчені підрядні роботи та оплатити їх.
Плата послуг за договором №ЛФ-034 здійснювалася на підставі рахунків, оплата підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
Згідно договору №26/17 від 11.05.2017 року ПНВП "Техкомплекс" орендує нежитлове приміщення, яке знаходиться в нежитловій будівлі за адресою м. Харків, в'їзд Вологодський, 2-й 2.
Крім того, судом досліджені податкові накладні сформовані позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «АТБ-Маркет», копії яких наявні в матеріалах справи.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У відповідності до ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно до п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду..
Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Пунктом 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Частиною 1 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п.2 ст.9 даного Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704) в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.4, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи). Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в період коли проводилася перевірка, позивач мав господарські взаємовідносини із ТОВ "Київдомбуд", з ТОВ "Ріал-С Груп", з ТОВ "Стікс Білд Груп", з ТОВ "Лофтбуд".
Так, позивачем були укладені наступні договори, копії яких наявні в матеріалах справи:
- договір №20-ВР від 01.02.2016р. з ТОВ "Київдомбуд".
- договір №702-ВР від 01.07.2018р. з ТОВ "Ріал-С Груп".
- договір підряду №0304/1-17 від 03.04.2017р. з ТОВ "Стікс Білд Груп".
- договір №ЛФ-034 від 03 травня 2017 року з ТОВ "Лофтбуд".
В розділі Акта перевірки зазначено, що позивачем були надані до перевірки: первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ "Київдомбуд" за період з 01.03.2016 року по 30.04.2016р., з ТОВ "Ріал-С Груп" за період з 01.09.2016 по 30.09.2016р., з ТОВ "Стікс Білд Груп" за період з 01.04.2017 по 30.04.2017, з ТОВ "Лофтбуд" за період з 01.06.2017 по 30.06.2017р.
Крім того, судом досліджені наявні в матеріалах справи документи надані позивачем на підтвердження вищевказаних господарських взаємовідносин, а саме:
- договір на виконання робіт №20-ВР від 01.02.2016р.;
- договір на виконання робіт №702-ВР від 01.07.2016р.;
- договір підряду №0304/1-17 від 03.04.2017р.;
- договір підряду №ЛФ-034 від 03.05.2017р.;
- договір на виконання робіт №01/0415 ТК від 01.04.2015р.;
- договір оренди нежитлового приміщення №02/02-2015;
- договір №6261 на виконання робіт від 19.06.2015р.;
- договір №6450 на виконання робіт від 19.05.2015р.;
- договір оренди №26/17 від 11.05.2017р.;
- договір на виконання робіт №2826 від 01.05.2016р.;
- договір підряду на виконання робіт №1503-2 від 15.03.2016р.;
- договір підряду на виконання робіт №1503-1 від 15.03.2016р.;
- договір на виконання робіт №5586 від 02.06.2015р.;
- рахунки на оплату по договорам;
- акти надання послуг;
- платіжні доручення;
- податкові накладні;
- акти приймання виконаних робіт;
- довідки про вартість виконаних будівельних робіт;
- пояснювальні записки;
- оборотно-сальдові відомості.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактичне виконання господарських взаємовідносин із вказаними контрагентами оформлено первинними документам які наявні в матеріалах справи та складені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.
Суд звертає увагу, що позивачем під час перевірки було надано відповідачу належним чином оформлені первинні документи, змістом яких зафіксовано факт, суть та обсяг здійснених господарських операцій.
Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України "Про скасування податкових повідомлень-рішень" №1713/12/13-13 від 11.12.2013, можливе недотримання вимог інших галузей законодавства при укладенні правочинів, якими опосередковані спірні господарські операції, не свідчить про спрямованість відповідних правочинів на ухилення від оподаткування.
Разом з тим, контролюючим органом було зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача із вищезазначеними контрагентами, у зв'язку із наступним:
1) ТОВ "Київдомбуд": місцереєстрації 582 Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Дон. обл.; основний вид діяльності - 41.20- Будівництво житлових і нежитлових будівель; кількість працюючих 5 чол. (згідно звіту за формою 1 ДФ за період 1 квартал 2016 року), основні засоби: інформація відсутня, стан платника - 0. Платник податків за основним місцем обліку, свідоцтво платника ПДВ анульовано 17.09.2017р., останню звітність подано 03.06.2016 року, починаючи з травня 2016 року підприємство до органів ДФС не звітує.
2) ТОВ "Ріал-С Груп" місце реєстрації 830. Запорізька ОДПІ ГУ ДФС, основний вид діяльності - 46.90-неспеціалізована оптова торгівля, кількість працюючих 1 чол. (згідно звіту по ЄСВ за період вересень 2016 року), звітність 1 ДФ не подавалась, основні засоби - інформація відсутня, стан платника - платник податків за основним місцем обліку, свідоцтво платника ПДВ анульовано 30.11.2017р.;
3) ТОВ "Стікс Білд Груп" місце реєстрації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, кількість працюючих 6 чол., основні засоби відсутні, стан платника - платник податків за основним місцем обліку, свідоцтво платника ПДВ діюче, остання звітність подавалася 01.12.2017 року.
4) ТОВ "Лофтбуд" місце реєстрації Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, кількість працюючих 2 чол., основні засоби інформація відсутня, стан платника - платник податків за основним місцем обліку, свідоцтво платника ПДВ діюче, остання звітність подавалася 07.11.2017 року.
Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім ви¬ падків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Якщо податковим органом встановлено неналежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов'язків, відповідальність за таке невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку повинно нести саме це підприємство.
Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі №1112/11/13-10 від 20.07.2010р. зазначає, що: "не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу".
При цьому судом встановлено, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку за такими договорами у позивача не було.
Матеріалами справи підтверджується рух активів позивача у процесі здійснення господарської операції та зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку, що між учасниками досліджених господарських операцій відбувся дійсний рух активів та зміни у їх майновому стані, що є обов'язковими ознаками господарської операції.
Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого зазначено в практиці Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: "…Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".
Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України визначено індивідуальний характер юридичної відповідальності особи.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами.

Обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Платник податку на додану вартість (покупець товару/послуг) на час здійснення господарської операції з придбання товару/послуг не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками товару/послуг правил ведення господарської діяльності чи податкового обліку не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту або відшкодування податку на додану вартість/податку на прибуток у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документально підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Суд звертає увагу, що у позивача на час проведення перевірки були всі первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, всі контрагенти на час здійснення операцій перебували на обліку в податкових органах та не перебували в стані припинення, мають усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств", не мають ознак фіктивності, відсутні судові справи, кримінальні провадження, відсутні посилання податкового органу на будь-які акти перевірки якими було встановлено нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Водночас, факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного виконання договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту.

Суд акцентує увагу на тому, що частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Необхідними умовами для висновку про нікчемність угоди згідно до ст. 228 ЦК України є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в ст. 67 Конституції України та законах України про оподаткування.

Отже, суб'єктний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними належними засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини у справі та наведені норми законодавства, угоди, які укладені між ПНВП "Техкомплекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Київдомбуд", ТОВ "Ріал-С Груп", ТОВ "Стікс Білд Груп", ТОВ "Лофтбуд" оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами, які на час підписання договорів та їх виконання мали необхідний обсяг правосуб'єктності; спірні правочини не визнано судом недійсним і їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим існує презумпція правомірності правочинів.

Актом перевірки №26920/04-36-14-17/31467942 від 23.05.2018р. не доведено факти та обставини, наявність яких необхідна для висновку про нереальність правочинів, не доведено, що операції з поставки товару та послуг по ланцюгу не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) отримання прибутку, не спричиняють реального настання правових наслідків по ланцюгу, висновки акту перевірки не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що єдиним допустимим засобом доказування нереальності правочину, вчиненого між суб'єктами господарювання може бути лише судове рішення, яким встановлена недійсність такого правочину.

Таким чином, доводи на які посилається податковий орган в акті перевірки позивача №26920/04-36-14-17/31467942 від 23.05.2018р. щодо нереальності господарських взаємовідносин позивача із вказаними контрагентами не відповідають обставинам справи, та спростовуються доказами наявними в справі та дослідженими у судовому засіданні.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у даній справі, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивач виконав свої зобов'язання перед його контрагентами, що підтверджено зазначеними вище документами та правомірно сформував показники податкової звітності відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги Приватного Науково-виробничого підприємства "Техкомплекс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного Науково-виробничого підприємства "Техкомплекс" (вул. Ламана, 17, Дніпро, 49000, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, Дніпро, 39394856) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 27.07.2018р., яким ГУ ДФС у Дніпропетровській області збільшило Приватному Науково-виробничому підприємству "Техкомплекс" суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 863768,75 грн., в т.ч. 691015 грн. за основним платежем та 172753,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (39394856) на користь Приватного Науково-виробничого підприємства "Техкомплекс" () судовий збір в розмірі 12956,53 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 грудня 2018 року.

Суддя О.М. Неклеса