Справа № 359/10340/17
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/70/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 листопада 2017 року близько 18 години 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_1, рухався в м. Бориспіль на території ДП МА «Бориспіль» разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3, яка перебувала на третьому місяці вагітності. В цей час ОСОБА_3 стало зле та вона повідомила, що її закачало в автомобілі та попросила терміново зупинити автомобіль, відкрити вікно та деякий час не рухатись. На що позивач невідкладно відреагував та здійснив зупинку автомобіля, ввімкнувши аварійний сигнал. Через деякий час підїхав патрульний автомобіль та інспектор поліції повідомив про те, що позивач здійснив зупинку в забороненому для паркування місці. ОСОБА_1 відразу вирішив перепакувати автомобіль та почав рух автомобіля, але автомобіль патрульної поліції наздогнав його, подаючи сигнал зупинитися. Після цього патрульний поліції пояснив причину зупинки, а саме: порушення вимог п.15.9 ПДР України щодо здійснення зупинки ближче 10 метрів від вїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Про що інспектор поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №205563, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. З даною постановою позивач категорично не погоджується, оскільки не порушував ПДР України. Позивач вказав на те, що він діяв у стані крайньої необхідності, здійснюючи вимушену зупинку на узбіччі, з метою відвернення негативних наслідків для здоровя пасажира. У звязку з цим, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №205563 від 09 листопада 2017 року; закрити провадження в адміністративній справі відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а також виключити з бази «АРМОР» дані про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що постанова, винесена інспектором роти №1 УПП у м. Борисполі лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 09 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 внаслідок порушення останнім вимог п.15.9и) ПДР України, тобто за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Розглядаючи справу інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. При цьому, представник відповідача вказала на те, що проаналізувавши поняття «вимушеної зупинки», визначеного п.1.10 ПДР України, зупинка ОСОБА_1 не була вимушеною. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні предявленого адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 листопада 2017 року інспектор роти №1 УПП у м. Борисполі лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №205563, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.11).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 09 листопада 2017 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_1, рухався в м. Бориспіль, Бориспіль-7 та здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п.15.9и) ПДР України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами п.15.9и) ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до положення ч.1 ст.122 КУпАП порушення правил зупинки тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу.

За змістом п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Положеннями ст.276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Таким чином, з аналізу зазначених правових норм, вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак доводи позивача щодо протиправного розгляду справи за місцем вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши доводи позивача стосовно того, що ним було здійснено вимушену зупинку на узбіччі з метою уникнення заподіяння шкоди здоровю пасажира, а саме ОСОБА_3, яка на той час перебувала на третьому місяці вагітності, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У відповідності до п.1.10 ПДР України надано розяснення терміну вимушеної зупинки це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

В свою чергу, суд критично сприймає вказівку позивача на те, що зупинку було здійснено у звязку з різким погіршанням стану здоровя пасажира ОСОБА_3

Оскільки, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували дану обставину.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не звертався до суду з клопотанням про допит ОСОБА_3 в якості свідка.

В свою чергу, допитаний у судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_2 показав, що дійсно 09 листопада 2017 року ним була винесена оскаржувана постанова відносно позивача за вчинення ним порушення ПДР України, а саме зупинки ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території. При цьому, спочатку ОСОБА_1 пояснив, що в нього зламався автомобіль, а потім вказав на те, що у нього вагітна дружин та їй стало зле. Незважаючи на це, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення пасажир вийшла та самостійно пішки пішла в приміщення аеропорту, зовні не виявляючи будь-яких ознак того, що вона себе погано почувала. ОСОБА_1 не зміг пояснити, що саме зламалось в автомобілі та перешкоджає його подальшому руху. Під час зупинки ОСОБА_1 не встановив знак аварійної зупинки.

Згідно з положенням ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема відео- та звукозаписи. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах памяті, мобільних телефонах тощо).

З дослідженого у судовому засіданні відеофайлу, наданого представником відповідача, з відеозаписом з нагрудної камери інспектора, вбачається, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнавав свою неправоту стосовно зупинки у невідведеному для цього місці.

Крім цього, відеозапис з нагрудної камери інспектора спростовує твердження позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема ненадання можливості скористатись правовою допомогою. Оскільки, інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 виконано положення, передбачені КУпАП та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час фіксування адміністративного правопорушення, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП. Тому інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

У звязку з цим, на переконання суду підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відсутні.

Крім цього, ОСОБА_1 просить також видалити з бази «АРМОР» відомості про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №205563 від 09 листопада 2017 року.

У відповідності до Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України №436 від 12 жовтня 2009 року інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Згідно з п.3.1 та п.3.3 цього Положення інформаційними ресурсами (об'єктами обліку) ІІПС є об'єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості, в тому числі щодо: осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, щодо яких уповноваженими на те працівниками ОВС згідно зі статтями 254, 255 Кодексу України про адміністративні парвопопушення складено протоколи про адміністративні правопорушення, а органами (посадовими особами), які розглядали ці справи, було винесено постанови, передбачені статтею 284 КУпАП. Інформація, що обробляється в ІІПС, є власністю держави і підлягає захисту відповідно до чинного законодавства.

Позивачем не зазначено жодної норми права, яка б зобовязувала відповідача видалити його персональні дані з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи, створення, ведення та використання якої передбачено чинним законодавством з метою забезпечення реалізації відносин у сфері безпеки.

Крім цього, позивачем також не обґрунтовано яким саме чином порушені його права та законні інтереси шляхом внесенням відомостей про вчинене ним адміністративне правопорушення до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.14 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 ЗаконуЗакону України «Про національну поліцію», ч.1 ст.122, ч.1 ст.222, ч.1 ст.247, ст.276, ст.284 КУпАП, ч.1 та ч.3 ст.9, ч.1 ст.72, ч.1 та ч.2 ст.77, ст.99, ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський