Справа № 804/182/133/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року Справа № 804/182/133/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязати вчинити певні дії, -
1. 09.01.2018 ОСОБА_3 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про:
- визнання протиправним та скасування рішення Лазурненської селищної ради № 421 від 07.11.2017 про відмову позивачу в передачі земельної ділянки у власності;
- зобовязання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області у встановлений чинним законодавством термін надати дозвіл на розробку землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,15 га, і видати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 1, для обслуговування господарських будівель та споруд;
- здійснення в межах покладених на Лазурненську селищну раду обовязків всього комплексу юридичних дій, спрямованих на передачу земельної ділянки розміром 0,15 га, розташованою за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 1, у власність для обслуговування господарських будівель та споруд.
2. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018, справу № 182/133/18 (провадження № 2-а/0182/63/2018) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за предметною підсудністю відповідно до положень статей 20, 29 КАС України.
3. Справа № 182/133/18 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 08.02.2018, адміністративній справі присвоєно № 804/182/133/18 (номер провадження № 68СП/804/1069/18) та за результатами автоматизованого розподілу передано на розгляд судді Ількову В.В.
4. Ухвалою суду від 12.02.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 804/182/133/18 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 28.02.2018.
5. Ухвалою суду від 28.02.2018 закрито провадження в адміністративній справі № 804/182/133/18 на підставі пункту першого статті 238 КАС України.
6. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд 12.06.2018 скасував ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 по справі № 804/182/133/18 та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
7. Справа № 804/182/133/18 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 25.06.2018 та передана на розгляд судді Верба І.О.
8. Ухвалою суду від 02.07.2018 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків, який складає 10 днів (календарних) з дня отримання копії цієї ухвали.
9. 17.07.2018 на виконання ухвали суду позивача надано:
- письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- належним чином засвідчені копії доказів на обґрунтування позовних вимог із зазначенням, де перебуває оригінал такого доказу;
- належним чином оформлений адміністративний позов та його копію відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача; зазначенням коду ЄДРПОУ відповідача.
10. Ухвалою суду від 18.07.2018 відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 04.09.2018.
11. У підготовче засідання, призначене на 04.09.2018, зявився позивач. Відповідач у підготовче засідання не прибув, причин неявки не повідомив.
12. 04.09.2018 протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження до 90 днів, підготовче засідання відкладено до 20.09.2018.
13. 17.09.2018 позивачем надано додаткові докази по справі.
14. 20.09.2018, у звязку з повторною неявкою відповідача, підготовче засідання відкладено до 05.10.2018.
15. 01.10.2018 позивачем надано додаткові докази по справі.
16. У підготовче засідання, призначене на 05.10.2018, прибув позивач.
17. Відповідач у підготовче засідання не прибув, відомості про вручення повістки про виклик до суду на 05.10.2018, у матеріалах справи відсутні.
18. Ухвалою суду від 05.10.2018 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 804/182/133/18, призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018.
19. 06.11.2018 у судове засідання прибув позивач, який підтримав обрану правову позицію, яка викладена у позовній заяві.
20. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце якого повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.
21. Вирішуючи питання процесуальної можливості розгляду справи за відсутності відповідача, суд зазначає, що право на розгляд справи упродовж розумного строку є одним із ключових елементів права на справедливий суд, яке визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Вказане право забезпечується судом як позивачу так і відповідачу в адміністративній справі.
22. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
23. У підготовчі засідання 04.09.2018, 20.09.2018 та судове засідання 06.11.2018 відповідач був повідомлений, проте представника направлено не було.
24. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що подальше відкладення розгляду справи призведе до невиправданого зволікання та затягування розгляду справи у розумний строк, та перейшов до розгляду справи по суті.
25. Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки, воно не відповідає чинному земельному законодавству України, порушує його право на одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
26. Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області заяв по суті спору не надала.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
27. З виписки з протоколу № 1/3 від 02.03.2012 зборів акціонерів Нікопольського ремонтно-будівельного управління Приватного акціонерного товариства «Облрембуд» вбачається, що акціонеру підприємства ОСОБА_3 було передано без оплати у власність 5 збірних дерев'яних будинків (виконробських майстерень), які знаходяться за адресою: смт Лазурне, Скадовського району Херсонської області вул. Курортна, 1.
28. Актом прийому-передачі майна № 16/03/12 від 16.03.2012 за рішенням зборів акціонерів № 1/1 від 02.03.2012 підприємством було передано у власність позивача наступне майно:
- збірний деревяний будинок (виконробська майстерня) № 268;
- збірний деревяний будинок (виконробська майстерня) № 269;
- збірний деревяний будинок (виконробська майстерня) № 270;
- збірний деревяний будинок (виконробська майстерня) № 273;
- збірний деревяний будинок (виконробська майстерня) № 274.
29. 06.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив передати йому у власність земельну ділянку, для обслуговування господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,15 га та відповідно надати йому дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Лазурненської сільської ради Скадовського району Херсонської області в межах населеного пункту.
30. Зазначена заява була направлена засобами поштового звязку 07.09.2017 (а.с.5) та отримана відповідачем 15.09.2017 (а.с.7).
31. До заяви було додано: графічний матеріал на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія документа, що посвідчує особу (ідентифікаційний код, паспорт).
32. Відповідно до витягу з рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 07.11.2017 № 421 «Про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та укладання сервітуту», відповідач прийняв рішення, в якому пунктом 3, відмовив у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_3, орієнтовною площею 0,15 га під розміщення 5 збірних дерев'яних будинків (виконробських майстерень), які знаходяться за адресою: смт Лазурне, Скадовського району Херсонської області вул. Курортна, 1, у зв'язку з набуттям іншим користувачем права власності на зазначену земельну ділянку.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
33. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
34. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
35. Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1197 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
36. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (пункт 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР).
37. Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені у статті 12 ЗК України.
38. Так, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
39. Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
40. Згідно з частинами 2, 3 статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
41. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
42. Пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
43. За приписами статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
44. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
45. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
46. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
47. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (пункт «г» частини першої статті 121 ЗК України).
48. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
49. Частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
50. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації (стаття 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон № 858-IV)).
51. Статтями 50 та 55 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок; встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
52. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
53. Відповідно до норм законодавства, порядок отримання земельної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації полягає у зверненні громадянина до відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) разом з пакетом документів за переліком, визначеним ЗК, та прийнятті вказаними органами рішень з цього приводу.
54. Частиною сьомою статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
55. Статтею 118 ЗК України передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких відповідний орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади може відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, зокрема, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
56. Відмовляючи у наданні дозволу Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області навела єдину підставу для відмови - набуття іншим користувачем права власності на земельну ділянку.
57. При цьому, у рішенні не зазначено кому саме на праві власності належить земельна ділянка за адресою: смт. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, вул. Курортна, 1, який кадастровий номер присвоєний земельній ділянці, відсутні відомості про її розмір та будь-якого підтвердження, що позивач подав клопотання щодо переданої у власність іншій особі земельної ділянки.
58. З матеріалів справи не вбачається надання заявленої земельної ділянки у власність або користування іншим особам. Наявність спору про право цивільне також не встановлено судом.
61. Таким чином, перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, суд зазначає, що воно не містить достатнього та необхідного мотивування, що свідчить про недобросовісність та нерозсудливість його прийняття, чим порушено принцип пропорційності.
62. Відповідно до частини сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
63. Згідно з підпунктом 8 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
64. Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вказане питання мають вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
65. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду.
66. Отже, Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для обслуговування господарських будівель та споруд.
67. Застосування наведених матеріальних норм права відповідає правовому висновку ОСОБА_4 Верховного Суду, висловленому в постанові від 25.04.2018 у справі № 496/2866/16-ц провадження № 14-102цс18.
68. Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.
69. Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
70. Адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, не втручаються у дискрецію суб'єкта владних повноважень.
71. Таким чином, суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача, із урахуванням правової оцінки спірним правовідносинам, наданої судом у рішенні, у звязку із чим виходить за межі позову, задля забезпечення повного та належного захисту порушених прав позивача. Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову в частині вимог про зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку землевпорядної документації.
72. Поряд із цим, позовні вимоги про зобовязання відповідача видати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, здійснити увесь комплекс юридичних дій, спрямованих на передачу земельної ділянки у власність - не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними та заявленими на майбутнє, коли як судовому захисту підлягають лише порушені права, крім того, вказаним процедурам передує прийняття рішення щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації та рішення про затвердження такої документації.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
73. З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню, із застосуванням способу захисту порушеного права, встановленого судом.
74. Із врахуванням того, що судом задоволено основну позовну вимогу, на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру в розмірі 704,80 грн.
75. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
2. Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 421 від 07.11.2017.
3. Зобовязати Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.09.2017 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.
4. В іншій частині позовних вимог відмовити.
5. Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області судовий збір у розмірі 704,80 грн.
5. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
6. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
7. У звязку із перебуванням головуючого судді по справі ОСОБА_1 у відпустці з 12.11.2018 по 24.11.2018 (включно) та у відрядженні з 25.11.2018 по 28.11.2018 (включно) повне рішення складено 29.11.2018.

Суддя ОСОБА_1