Справа № 806/2021/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2021/18

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

30 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року (ухвалу постановлено у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 23.08.2018, час постановлення ухвали не зазначено) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

I. ПРОЦЕДУРИ

1. 24 квітня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" звернулось до суду із позовом, в якому просило:

1.1 визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо вимагання від ТОВ "Малин Енергоінвест" повернення до державного бюджету виплачених протягом періоду з 01.03.2017 року по 31.10.2017 року 109 798,71 грн нарахованих пільг окремим категоріям громадян в оплаті послуг з управління багатоквартирними будинками, зняття з розрахунків відшкодування 33 659,64 грн нарахованих пільг окремим категоріям громадян в оплаті послуг з управління багатоквартирними будинками за жовтень-грудень 2017 року;

1.2 зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради здійснити розрахунки з ТОВ "Малин Енергоінвест" з відшкодування збитків, пов'язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян в оплаті наданих послуг з управління будинками як плати за користування житлом за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року в сумі 33 659,64 грн.

2. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду 02 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору у розмірі, встановленому законом.

3. 18 червня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

4. 18 червня 2018 року позивач надіслав відповідь на відзив відповідача.

5. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

6. 04 вересня 2018 р. позивачем подано до Житомирського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на ухвалу суду.

7. 30 вересня 2018 р. у зв'язку з ліквідацією Житомирського апеляційного адміністративного суду справу передано для розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

8. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 відкрито апеляційне провадження.

9. 05 листопада 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

10. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2018 справу призначено до судового розгляду на 30.11.2018.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що кошти були набуті позивачем відповідно до норм чинного законодавства та не підлягають поверненню, а тому дії відповідача, що спрямовані на повернення ТОВ "Малин Енергоінвест" до державного бюджету виплачених протягом періоду з 01.03.2017 року по 31.10.2017 року 109 798,71 грн нарахованих пільг окремим категоріям громадян в оплаті послуг з управління багатоквартирними будинками, а також зняття з розрахунків відшкодування 33 659,64 грн нарахованих пільг окремим категоріям громадян в оплаті послуг з управління багатоквартирними будинками за жовтень-грудень 2017 року є протиправним та не відповідає нормам чинного законодавства.

12. Відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив, що оспорюванні позивачем суми коштів, які УПСЗН вимагає повернути до державного бюджету, сплачені позивачу без належних правових підстав, а тому підлягають поверненню.

13. У апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що стало підставою для помилкового закриття провадження у справі. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

14. Апеляційну скаргу позивач обґрунтовував тим, що спір між сторонами виник через відмову та зупинення УПСЗН розрахунків з ТОВ «Малин Енергоінвест» щодо відшкодування наданих окремим категоріям громадян пільг за користування житлом у формі послуг з управління багатоквартирним будинком, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

15.Такий спір є публічно-правовим. Однією з його сторін є структурний підрозділ органу місцевого самоврядування, який як головний розпорядник коштів місцевих бюджетів здійснює владні управлінські функції (організаційно-розпорядчі функції) на основі законодавства та від повноважень, якого залежить реалізація прав ТОВ «Малин Енергоінвест» як одержувача бюджетних коштів.

16. Отже, дані правовідносини є адміністративно-правовими та не мають цивільно-правового характеру, оскільки не засновані на юридичній рівності та не перебувають у сфері організації та здійснення господарської діяльності.

17. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що покладається на суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі.

III. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

18. Судом першої інстанції встановлено, що з 16.04.2018 по 17.04.2018 Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради було проведено перевірку правильності поданих розрахунків витрат на відшкодування збитків, пов'язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян в сплаті наданих послуг, за результатами якої складено довідку та надіслано позивачу лист-вимогу №822 від 18.04.2018 про повернення до державного бюджету 109 798,71 грн отриманих ТОВ "Малин Енергоінвест" сум на відшкодування пільг за надані населенню послуги з управління багатоквартирними будинками за період з 01.03.2017 року по 31.10.2017 року, а також про зняття з розрахунків невідшкодованих фактичних витрат за жовтень - грудень 2017 року в сумі 33 659,64 грн. (а.с. (а.с. 27-28,31)

19. Підставою для вимоги про повернення отриманих ТОВ "Малин Енергоінвест" коштів в сумі 109 798,71 грн та нездійсненні подальших розрахунків в сумі 33 659,64 грн відповідачем вказано передбачених у Законі України "Про державний бюджет на 2017 рік" та у ст.102 Бюджетного кодексу України субвенцій на такі види послуг.

IV. ОЦІНКА СУДУ

20. Апеляційний Суд, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

21. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

22. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Предметом спору у даній справі є оскарження дій відповідача щодо повернення коштів на відшкодування пільг за надані населенню послуги з управління багатоквартирними будинками та зобов'язання здійснити розрахунки.

24. Суд першої інстанції, закриваючи провадження у даній справі у зв'язку з тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, виходив з того, що оскільки оскаржувані дії відповідача стосуються реалізації позивачем свого права власності на кошти, правомірності їх набуття та необхідності їх повернення як безпідставно набутих, то у даному випадку наявний спір про право цивільне, а тому розгляд вказаних вимог належить здійснювати в порядку господарського судочинства.

25. Згідно із статтями 11, 509 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права й обов'язки. Цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

29. Частиною першою статті 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

30. Відповідно до статті 526 ЦК України і статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

31. З огляду на вказані норми законодавства у позивача виникло цивільне право на відшкодування пільг за надані населенню послуги з управління багатоквартирними будинками, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов'язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина 1 статті 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

32. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

33. Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

34. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства; і, по-друге, - спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

35. Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

36. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративної юрисдикції України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

37. Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

38. Отже, необхідною й єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

39. Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

40. Враховуючи, що у відносинах щодо розрахунку з позивачем за надані ним особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, послуги з управління багатоквартирними будинками Управління праці та соцзахисту виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як боржник у зобов'язальних цивільних правовідносинах, а між сторонами спору відсутні правовідносини влади та підпорядкування, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

41. Отже, даний спір не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції.

V.ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

42. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

43. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

44. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

45. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

46. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні даної справи.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.