Справа № 0540/5842/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р. Справа№0540/5842/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій № -150 від 08 травня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просить суд про скасування рішення про застосування штрафних санкцій № -150 від 08 травня 2018 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем при винесенні спірних рішень не враховано приписи пункту 9-3 розділу VIII Закону України № 2464, відповідно до якого платники податків які розташовані на території населених пунктів де проводилась антитерористична операція звільняються від виконання обов'язків , визначених ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Також, посилаючись на Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набрав чинності 15.10.2014 року, зазначає, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені за невиконання обовязків платника єдиного внеску, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску не застосовуються. Просив позовні вимогу задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

В матеріалах справи знаходиться відзив відповідача, в яких останній зазначає, що оскаржувані позивачем вимоги є законними та прийнятими на підставі вимог чинного законодавства, оскільки єдиний внесок відповідно до Податкового кодексу України підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Також, зазначив, що якщо платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, де проводилась АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, то вони зобовязані виконувати всі вимоги Закону №2464.

Крім того, відповідач зауважив, що штрафна санкція та пеня, визначені до сплати у спірному рішенні виникли до 14.04.2014 року.

Ухвалою від 23 липня 2018 року позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_3 залишена без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено засідання на 30 серпня 2018 року.

30 серпня 2018 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 03 вересня 2018 року

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року розгляд справи призначено проводити за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання 04 жовтня 2018 року.

04 жовтня 2018 року у підготовчому засіданні обявлено перерву до 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справи до судового розгляду по суті 22.11.2018 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявились, повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 РНОКФОПП НОМЕР_1, місцезнаходження: 85114, АДРЕСА_1, що підтверджується наявним в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи податковим органом було винесено рішення № -150 від 08 травня 2018 року про застосування штрафних санкцій та наразування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Підставою застосування штрафних санкцій та пені за оскаржуваним рішенням стало несплата позивачем зобовязань з єдиного внеску з порушенням визначеного Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ) платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ), зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014р.

На час прийняття відповідачем спірних рішень, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

На виконання приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Як було встановлено у судовому засіданні позивач знаходиться у м.Костнтинівка Донецької області.

Серед цього переліку зазначено м. Костянтинівка Донецької області (місто державної реєстрації підприємства позивача).

Тобто, у період невиконання обовязків платника єдиного соціального внеску, позивач знаходився на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території населеного пункту, визначеного в переліку про який йдеться в статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 з 14 квітня 2014 року відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, до позивача не застосовуються, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи позивач не сплачував єдиний внесок у період з січня по березень 2014 року, тобто до початку проведення АТО та прийняття вищезазначених приписів Закону про незастосування відповідальності за несплату єдиного внеску.

Так, згідно з облікової карки позивача та розрахунку штрафної санкції та пені за період з січня по березень 2014 року за несплату позивачем єдиного внеску нараховане спірним рішенням 5135,53 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування штрафної фінансової санкції та пені за період січень-березень 2014 року не підлягає задоволенню. Решта суми штрафної санкції 3043,93 грн. (8179,46-5135,53) підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов задоволено частково в силу ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при предявленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 708,80 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи квітанцією № 87814 від 11.07.2018.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,4 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № -150 від 08 травня 2018 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати в частині рішення -150 від 08 травня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 3043,93 грн.

Врешті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області (; 87526, Донецька область м. Маріуполь, вул.130 Таганрогської дивізії, буд. 114) на користь ОСОБА_2 (РНОКФОПП НОМЕР_1; 85114, АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 352 ( триста пятдесят дві гривні ) 4 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 листопада 2018 року.

Повний текст рішення складено 30 листопада 2018 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.