Справа № 1340/5248/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5248/18
У Х В А Л А

з питань продовження процесуального строку для усунення недоліків

05 грудня 2018 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., перевіривши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

07.11.2018 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі – ГУ ПФ України у Львівській області) до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії державного виконавця протиправними;

- скасувати постанову від 24.10.2018 ВП № 57481072 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову від 24.10.2018 ВП № 57481072 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору.

Згідно з ухвалою від 09.11.2018 позовну заяву ГУ ПФ України у Львівській області залишено без руху, надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Копію вказаної ухвали вручено позивачеві 20.11.2018. У встановлений судом строк позивач вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

30.11.2018 на адресу суду надійшло клопотання ГУ ПФУ у Львівській області (вх. № 38686), згідно з яким просить суд звільнити ГУ ПФ України у Львівській області від сплати судового збору.

Таке клопотання мотивоване тим, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід’ємною частиною судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір. Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Вважає, що справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено, зокрема, за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Посилається на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловлену у постанові від 30.01.2018 в рамках справи № 2-3280/1, в якій досліджувалося питання сплати судового збору при подачі скарги на дії державного виконавця.

Крім цього, 03.12.2018 на електронну адресу суду надійшло клопотання ГУ ПФУ у Львівській області (вх. № 4481ел) згідно з яким просить суд продовжити ГУ ПФУ у Львівській області строк на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 09.11.2018 по справі № 1340/5248/18 за адміністративним позовом управління до Головного територіального управління юстиції у Львівській області на 10 днів.

В обґрунтування такого клопотання посилається на те, що управлінню виділено кошти для сплати судового збору по такій справі, однак наданого судом строку, на виконання вимог ухвали від 09.11.2018 є недостатньо.

Суд, аналізуючи клопотання позивача про звільнення ГУ ПФУ у Львівській області від сплати судового збору зазначає, що позивач звернувся із позовною заявою про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства, та посилався у її тексті на статті 160, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначено у статті 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством сплачується судовий збір.

Відповідно до положень статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Відповідно до частини першої цієї статті суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Отже, підставою, з урахуванням якої суд може звільнити позивача від сплати судового збору, є його майновий стан. При цьому Закон передбачає вичерпний перелік умов, за яких суд може звільнити учасника справи від сплати судового збору з підстави врахування його майнового стану. Інших підстав для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ані Закон «Про судовий збір», ані КАС України не передбачають.

Крім наведеного, Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23.01.2015 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зокрема, звільнення відповідних органів від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 1 частини 1 статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які безперечно, зобов’язані сплачувати відповідний збір. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, вказаною у постанові від 23.01.2018 у справі № К/9901/3468/17.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суддя не встановив підстав для звільнення ГУ ПФ України у Львівській області від сплати судового збору, а відтак клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання ГУ ПФ України у Львівській області про продовження строку на усунення недоліків вказаних в ухвалі від 09.11.2018, суддя вважає, що таке клопотання підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачена можливість продовження процесуального строку, встановленого судом.

Враховуючи наведене та з метою забезпечення реалізації права ГУ ПФ України у Львівській області на доступ до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 121, 133, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області строк для усунення недоліків позовної заяви.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії ухвали про продовження процесуального строку для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мричко Н.І.