Справа № 815/6915/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6915/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю: представника позивача Лупуленко О.П. та представника відповідача - Хвостікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2017 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДФС) від 06 вересня 2017 року №, № та №, скасувати податкову вимогу про сплату боргу №20416-17 від 05 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що позивач не порушував існуючий порядок використання РРО, а виявлені в ході перевірки товари, які не були оприбутковані позивачем, йому не належали.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року позовні вимоги було задоволено частково. Суд скасував податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2017 року та податкову вимогу про сплату боргу №20416-17 від 05 жовтня 2017 року. В решті позову було відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог ДФС подала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, не погоджуючись з даним рішенням суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, ФОП подала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що в період з 04 серпня 2017 року по 11 серпня 2017 року на підставі направлень на перевірку №1006 та №1007 від 03 серпня 2017 року, виданих ДФС, та згідно наказу ДФС за №3362 від 03 серпня 2017 року - головним державним ревізор - інспектором відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДФС - Алаликіним С.І. та головним державним ревізор - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи само занятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ДФС - Дьяченко О.І., проведена фактична перевірка з питань додержання ФОП вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, а саме здійснено перевірку крамниці - кафе, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Торгова буд.26 та належить ФОП.

За результатами перевірки ДФС складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального №446/15-32-40- 03/НОМЕР_1 від 14 серпня 2017 року.

За результатами фактичної перевірки ФОП встановлено такі порушення:

- пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон), а саме встановлено порушення ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, згідно додатків до Акту фактичної перевірки на загальну суму 20190,00 грн.;

- порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме встановлено реалізацію алкогольних напоїв (горілки) за цінами нижче ніж встановлені мінімальні роздрібні ціни;

- статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року за №481/95-ВР, а саме встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

ГУ ДФС в Одеській області на підставі висновків Акту фактичної перевірки №446/15-32- 40-03/НОМЕР_1 від 14 серпня 2017 року винесено податкові повідомлення-рішення від 06 вересня 2017 року за №, № та №. Також, було винесено податкову вимогу про сплату боргу №20416-17 від 05 жовтня 2017 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції виходив з того, що накладні, ТТН та інші документи, надані ФОП, є документами суворої звітності, які є іменними та безпосередньо пов'язаними з позивачем, були надані позивачем до скарги в порядку адміністративного оскарження, в зв'язку із чим, повинні були враховуватись податковим органом, як належні та достовірні, чого зроблено не було. Також було зазначено, що ДФС в порушення вимог пункту 56.15 статті 56 ПК України винесено податкову вимогу від 05 жовтня 2017 року №20416-17 про сплату податкового боргу. Водночас, відмовляючи в позові в частині суд вважав, що перевірка була проведена у присутності продавця ФОП - ОСОБА_7. яка у власноручно наданих поясненнях підтвердила наявність трудових відносин з суб'єктом господарювання та наявність на торговому об'єкті алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом статті 20 Закону вбачається, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання

готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

З аналізу наведеного вбачається, що діючим законодавством передбачено відповідні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах, за місцем їх реалізації, або як на складах, так і за місцем їх реалізації та не визначено безальтернативного обов'язку платника податку щодо ведення обов'язкового обліку товарних запасів лише за місцем їх реалізації.

Колегія суддів зазначає, що документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо. Відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Так, на підтвердження власної правової позиції щодо ведення обліку товарних запасів ФОП було надано суду першої інстанції накладні № 79533/76735 від 22 грудня 2016 року, № 1880 від 26 січня 2017 року та інші; товарно-транспортні накладні №79533 від 22 грудня 2016 року, №7697 від 04 лютого 2017 року та інші; посвідчення якості продукції та інші документи, які свідчать про ведення позивачем в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів у відповідності до пункту 12 статті 3 Закону.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2017 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Водночас, колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 06 вересня 2017 року №, винесене за реалізацію алкогольних напоїв (горілки) за цінами нижче ніж встановлені мінімальні роздрібні ціни, не підлягає скасуванню з огляду на відсутність з боку позивача жодних обґрунтувань протиправності вказаного податкового повідомлення-рішення та доводів про спростування висновків податкового органу щодо наявності факту продажу горілки за ціною нижчою, ніж мінімальна. Натомість ДФС в акті перевірки було зазначено про вказане порушення з відповідними обґрунтуваннями.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 06 вересня 2017 року № з огляду на таке.

Положеннями статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 17 вказаного Закону України визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом- сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень, за здійснення оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

За результатами перевірки встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: 4 пляшки горілки «Горілочка на хроні», місткістю 0,5л, міцністю 35% та 100 пляшок горілки Універсал «Гіпіуегзаі», місткістю 0,5л, міцністю 40%).

Наведені обставини підтверджуються поясненнями продавця ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_7 (а.с.141) та розпискою про прийняття на відповідальне зберігання вказаного товару.

Посилання ФОП на наявність процедурних порушень з боку ДФС при проведенні перевірки, зокрема, з приводу того, що вона не була присутня під час проведення перевірки та її не було належним чином сповіщено, колегія суддів не приймає до уваги та зазначає, що відповідно до пунктів 80.1 та 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи); фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Так, матеріали справи містять відомості (копія наказу про проведення перевірки (а.с.143)), з яких вбачається, що продавець ФОП ОСОБА_4, тобто, особа, яка фактично проводить розрахункові операції, - ОСОБА_7 отримала копію вказаного наказу про проведення перевірки, що свідчить про дотримання ДФС процедури проведення перевірки.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що ДФС передчасно та в порушення вимог пункту 56.15 статті 56 ПК України винесено податкову вимогу від 05 жовтня 2017 року №20416-17 про сплату податкового боргу, оскільки ФОП було розпочато процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень №, № , № від 06 вересня 2017 року.

Відповідно до пункту 56.15 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою, що на думку колегії суддів унеможливлює винесення податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 вересня 2017 року та податкової вимоги про сплату боргу №20416-17 від 05 жовтня 2017 року.

Доводи апеляційних скарг.

Доводи, викладені у апеляційних скаргах за змістом ідентичні до зазначених в позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Інші доводи апеляційних скарг, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.