Справа № 240/5208/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2018 року м. Житомир

справа № 240/5208/18

категорія 12.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні заяви про забезпечення доказів у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 04.10.2018 №1319 та "По особовому складу" від 04.10.2018 №199 о/с про звільнення ОСОБА_1 у зв"язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 05.10.2018;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.10.2015 по дату постановлення рішення у справі.

Відповідно до ухвали суду від 09.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

04 грудня 2018 року позивачем подано заяву про забезпечення доказів (вх.№23748/18), відповідно до змісту якої позивач просить:

- зобов"язати Головне управління Національної поліції України в Житомирській області надати до Житомирського окружного адміністративного суду довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за серпень та вересень 2018 року та копію висновку службової перевірки, який став підставою для прийняття наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 04.10.2018 №1319.

В обґрунтування заяви зазначає, що висновок службового розслідування слугував підставою для видачі оскаржуваного наказу, а довідка про заробітну плату необхідна для проведення розрахунку на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

26.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому довідки про заробітну плату за два місяці, які передували звільненню та копії висновку службової перевірки. Проте на даний момент зазначені документи позивачу не надані.

З огляду на те, що у нього відсутня можливість отримати докази у відповідача, позивач вважає за необхідне забезпечити докази шляхом зобов"язання відповідача надати такі докази до суду.

Відповідно до ч.1 ст.114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Перевіривши клопотання про забезпечення доказів на відповідність вимогам статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 116 КАС України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Судом встановлено, що в клопотанні про забезпечення доказів ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, зокрема, в заяві не вказано, які є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.115 КАС України суд забезпечує докази шляхом: допиту свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Суд звертає увагу позивача, що у даному випадку, забезпечення доказів шляхом зобов"язання відповідача надати докази до суду не відповідає меті правового інституту забезпечення доказів.

Вжиття заходів забезпечення доказів у спосіб про який просить позивач є фактичним витребуванням доказів, що за своєю правовою природою відмінне від інституту забезпечення доказів та регулюється різними процесуальними нормами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам статті 116 КАС України

Відповідно до частини третьої статті 116 КАС України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 та 2 ст.169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву про забезпечення доказів слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про забезпечення доказів, оформленої відповідно до вимог ст.116 КАС України.

Керуючись статтями 7, 114, 116, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у адміністративній справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків заяви про забезпечення доказів - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про забезпечення доказів без руху.

3. Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог ухвали, у встановлений судом строк, заява про забезпечення доказів буде повернена.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Горовенко