Справа № 808/1467/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1467/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року (головуючий суддя Лазаренко М.С., повний текст складено 03.08.2018р.) у справі №808/1467/18 за позовом ОСОБА_1 до Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, секретар Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області Стус Людмила Володимирівна про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради від 19.03.2018 №17-О "Про застосування стягнення за порушення трудової дисципліни".

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що розпорядженням сільського голови Федорівської сільської ради від 19.03.2018 № 17-О "Про застосування стягнення за порушення трудової дисципліни» на позивача накладено стягнення у вигляді догани за відсутність на робочому місці 27.02.2018р. у період часу з 10.30 до 13.30. Вказане рішення відповідача позивач вважав неправомірним з тих підстав, що у вказаний час був відсутній у приміщенні Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області з поважних причин.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, судом першої інстанції встановлено обставини справи, які свідчать про те, що позивач, який працює на посаді спеціаліста Федорівської сільської ради, був відсутній на робочому місці 27.02.2018р. у період часу з 10.30 до 13.30. Встановивши такі обставини справи та дослідивши розпорядок роботи працівників апарату сільської ради, який затверджено 23.02.2018р., суд першої інстанції вказав на те, що відсутність позивача у робочий час на робочому місці є порушенням трудової дисципліни. Відносно доводів позивача про те, що останній був відсутній на робочому місці з поважних причин, оскільки виконував свої посадові обов'язки та у вказаний час перебував в Управлінні статистики Пологівського району Запорізької області, суд першої інстанції вказав на те, що таких доручень керівниками йому не надавалося.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи,

просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого рішення відповідача. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не було прийнято докази, які надані позивачем та які свідчать про перебування позивача 27.02.2018р. у Головному управлінні статистики у Запорізькій області. Такими доказами є Лист Головного управління статистики у Запорізькій області від 02.04.2018р. Крім цього, позивач вказує на те, що суд першої інстанції послався на розпорядок роботи працівників апарату сільської ради, який затверджено 23.02.2018р., але з вказаним Розпорядком позивача не було ознайомлено до 27.02.2018р., що свідчить про неможливість порушення положень вказаного Розпорядку. Суд першої інстанції, за позицією позивача, необґрунтовано вказав на те, що позивачем не було поставлено до відома керівництво сільської ради про відсутність на робочому місці. З цього приводу позивач вказує на те, що 27.02.2018р. керівництво сільської ради взагалі було відсутнє на робочих місцях, у зв'язку з чим у позивача була відсутня можливість повідомити своє керівництво про необхідність перебування у Головному управлінні статистики у Запорізькій області. Позивач також звертає увагу на те, що фактично на теперішній час відсутня посадова інструкція «Спеціаліста», тобто посадова інструкція посади яку обіймає позивач, у зв'язку з чим, за позицією позивача, не можливо стверджувати про її порушення. Позивач також вказує на те, що фактична відсутність посадових обов'язків «Спеціаліста» є наслідком неналежної організації роботи сільської ради. При цьому, як зазначає позивач, йому постійно, на протязі декілька років, доручалося керівництвом проведення роботи із статистики, у зв'язку з чим він і був змушений відвідувати Головне управління статистики у запорізькій області. З цих підстав, позивач вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що перебуваючи 27.02.2018р. з 10.30 до 13.30 в Управлінні статистики позивач діяв не у своїх інтересах, а в інтересах Федорівської сільської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що позивач обізнаний про розпорядок робочого дня; до службових обов'язків позивача не входять повноваження щодо ведення статистики; доручень від керівництва сільської ради по вчиненню таких дій йому не надавались, а отже відсутність позивача на робочому місці не можливо визнати поважною, що свідчить про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 працює на посаді спеціаліста Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області з 07.04.2006.

Розпорядженням сільського голови Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 19.03.2018 № 17-О до спеціаліста сільської ради ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Підставою для прийняття вказаного розпорядження стало залишення ОСОБА_1 в робочий час свого робочого місця та відсутність на ньому 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. (в т.ч. 1 година обідньої перерви).

Вказане розпорядження оскаржено позивачем у судовому порядку.

За насідком перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, оскаржене розпорядження прийнято відповідачем з підстав відсутності позивача на робочому місці 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв.

Вказані обставини відповідач кваліфікує як порушення позивачем трудової дисципліни, що є наслідком застосування дисциплінарного стягнення.

У свою чергу, позиція позивача полягає у тому, що у вказаний в оскарженому розпорядженні час позивач виконував свої посадові обов'язки та усне доручення сільського голови. Позивач вказував на те, що у лютому 2018 року спільно із фахівцями Головного управління статистики у Запорізькій області проводив роботи щодо складання списків адрес домогосподарств у Федорівській сільській раді Пологівського району Запорізької області та 27 лютого 2018 року період, зазначений в оскаржуваному розпорядженні, перебував в Управлінні статистики у Пологівському районі Головного управління статистики у Запорізькій області, де здавав заповнену таблицю "3.1/2018_СГД - Список адрес домогосподарств".

Досліджуючи позицію сторін у спірних правовідносинах, судом першої інстанції було допитано в якості свідка фахівця Головного управління статистики у Запорізькій області ОСОБА_4, яка пояснила, що працює в Головному управлінні статистики у Запорізькій області та періодично співпрацює є позивачем щодо складання таблиць "3.1/2018_СГД - Список адрес домогосподарств" та внесення до них змін. Вказала, що на виконання листа Головного управління статистики в Запорізькій області, який надійшов у лютому 2018 року приїздила до Федорівської сільської ради та проводила обстеження домогосподарств разом з ОСОБА_1 для уточнення "списків домогосподарств". Вказала, що, оскільки обсяг роботи великий, вона не встигла її закінчити, у зв'язку з чим 27.02.2018 ОСОБА_1 привіз ОСОБА_4 за її проханням уточнені списки адрес домогосподарств.

Про вказану роботу, яка проведена фахівцем ОСОБА_4, свідчить і Лист Головного управління статистики у Запорізькій області від 02.04.2018р. №23.1-15/54.

Таким чином, враховуючи надані суду докази можливо вважати встановлений факт того, що по-перше, позивач разом із фахівцем Головного управління статистики у Запорізькій області ОСОБА_4 здійснював заходи по обстеженню домогосподарств для уточнення «списків домогосподарств»; по-друге, 27.02.2018р. позивач, на прохання ОСОБА_4, привіз до Управлінні статистики Пологівського району Запорізької області уточненні списки адрес домогосподарств.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, є встановленим у цій справі те, що 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. позивач не перебував на робочому місці, оскільки відвозив до Управлінні статистики Пологівського району Запорізької області уточненні списки адрес домогосподарств на прохання фахівця цього Управління ОСОБА_4

В той же час, з метою надання оцінки обґрунтованості висновків відповідача щодо відсутності позивача на робочому місці без поважних причин і, відповідно дотримання останнім розпорядку робочого дня (трудової дисципліни), визначальним є встановлення того, чи входили до повноважень позивача обов'язки щодо ведення статистики та надання таких статистичних даних до Управління статистики.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 07.04.2006р. позивача прийнято на роботу у виконавчий комітет Чубарівської (перейменовано на Федорівську) сільської ради на посаду інженера із землевпорядкування (а.с.139).

20.10.2006р. посаду «інженера із землевпорядкування» перейменовано на посаду «спеціаліста».

29.07.2011р. сільським головою затверджено посадову інструкцію спеціаліста-землевпорядника сільської ради, з якою позивач ознайомлений 09.08.2011р. (а.с.69).

Дослідженням вказаної посадової інструкції встановлено, що до обов'язків позивача не було віднесено виконання робіт пов'язаних з веденням статистики, виготовлення та здавання будь-яких звітів до органів статистики.

Під час розгляду справи позивачем не було надано доказів того, що йому було доручено виконання вказаної роботи, при цьому, такі обставини заперечуються, зокрема, головою сільської ради ОСОБА_5 (відзив на апеляційну скаргу).

Отже, встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про те, що до обов'язків позивача входило виконання робіт, на які він посилався та які, за його позицією, свідчать про поважність причин відсутності на робочому місці 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. Тобто, встановлені обставини справи не дають підстави стверджувати про те, що в Управлінні статистики позивач перебував саме у зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

При цьому, посилання позивача, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_4, про те, що уточненні списки домогосподарств до Управління статистики позивачем було доставлено саме на прохання фахівця цього Управління ОСОБА_4, не можуть бути достатньою підставою для висновку про виконання позивачем своїх посадових обов'язків, оскільки таких обов'язків, як зазначено вище, на позивача покладено не було, а прохання фахівця Управління статистики, з яким (Управлінням) позивач не перебував у трудових відносинах, не може свідчити про правомірність (поважність причин) залишення позивачем робочого місця у службовий час без відповідного дозволу безпосереднього керівника.

Під час розгляду справи позивач зазначав, що його безпосереднім керівником є сільський голова, який 27.02.2018р. перебував у відпустці, а секретар сільської ради, який виконував повноваження сільського голови, також був відсутній на робочому місці.

Посилаючись на такі обставини, позивач вказував на відсутність у нього об'єктивної можливості повідомити безпосереднього керівника про залишення робочого місця у службовий час.

Вказані аргументи позивача, на думку суду апеляційної інстанції, також не можуть свідчити про поважність причин відсутності на робочому місці, оскільки вони, навпаки, підтверджують той факт, що позивач не погоджував свою відсутність на робочому місці з безпосереднім керівником.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано відсутність позивача на робочому місці 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. як порушення трудової дисципліни, що відповідно до ст..147 КЗпП України є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Щодо аргументів позивача, які наведені в апеляційній скарзі, відносно того, що суд першої інстанції безпідставно послався на розпорядок роботи працівників апарату сільської ради, який затверджено 23.02.2018р., оскільки з вказаним Розпорядком позивача не було ознайомлено до 27.02.2018р., що свідчить про неможливість порушення положень вказаного Розпорядку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про те, що із затвердженим 23.02.2018р. розпорядком роботи працівників апарату сільської ради позивача було ознайомлено до 27.02.2018р.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення не за порушення вимог Розпорядку від 23.02.2018р., а за порушення трудової дисципліни, що виразилося у відсутності на робочому місці у робочий час.

При цьому, позивач, який працює в Федорівській сільській раді з 2006 року, не заперечував того, що період часу з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. (за вирахуванням перерви на обід) є робочим часом.

Про вказані обставини свідчать і Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників апарату Чубарівської (перейменована на Федорівську) сільської ради, затвердженні зборами трудового колективу 01.03.2007р., які долучені до відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що посилання суду першої інстанції на Розпорядок від 23.02.2018р., не можуть свідчити про необґрунтованість та не законність рішення суду першої інстанції.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що в оскарженому наказі міститься посилання на порушення позивачем пункту 4 Посадової інструкції.

Як зазначено вище, вказана Інструкція затверджена сільським головою 29.07.2011р., з якою позивач ознайомлений 09.08.2011р. (а.с.69). Пунктом 4 Інструкції передбачено, що спеціаліст-землевпорядник сільської ради несе відповідальність, зокрема, за дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку сільської ради.

Посилання позивача на те, що його посада правильно називається «Спеціаліст», а не «Спеціаліст-землевпорядник», у зв'язку з чим її дія не може розповсюджуватися на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, як зазначено вище, 07.04.2006р. позивача прийнято на роботу у виконавчий комітет сільської ради на посаду інженера із землевпорядкування, а 20.10.2006р. посаду «інженера із землевпорядкування» перейменовано на посаду «спеціаліста». Той факт, що в Інструкції, яка затверджена у 2011 році, посада зазначена як «Спеціаліст-землевпорядник», за умови того, що такої посади у відповідача не існує та за умови того, що положення вказаної Інструкції доведено під розпис позивачу, не може свідчити про те, що положення вказаної Інструкції не розповсюджуються на позивача, у зв'язку з чим останній не має обов'язку дотримуватися трудового розпорядку.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи та аргументи позивача, які ним наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок щодо відсутності позивача на робочому місці 27.02.2018 в період з 10 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни, у зв'язку з чим на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №808/1467/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст..329 КАС України

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04.12.2018р.

Повне судове рішення складено 05.12.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк