Справа № 2040/8015/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 листопада 2018 р. № 2040/8015/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- скасувати наказ ГУ ДФС у Харківській області №6751 від 12.09.2018 року «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН";

- визнати дії щодо включення ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2018 рік незаконними;

- визнати Рішення ГУ ДФС у Харківській області № 40568/10/20-40-14-02-17 від 26.09.2918 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків незаконним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ ГУ ДФС у Харківській області № 6751 від 12.09.2018 року про проведення документальної планової перевірки та дії фахівців ГУ ДФС у Харківській області з включення ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" до плану-графіка планових перевірок є неправомірними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала відзив на позов, в якому зазначила, що наказ є законним та правомірним, а в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що листом № 28333/7/99-99-14-03-01-17 від 12.09.2018 року Державна фіскальна служба України повідомила, зокрема ГУ ДФС України в Харківській області про затвердження коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на вересень 2018 року.

Також повідомлено, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік з урахуванням коригування розміщено на сайті ДФС (а.с. 53).

Згідно додатку до листа ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" було включено до плану-графіку перевірок на вересень 2018 року (а.с. 54).

На виконання листа Державної фіскальної служби України ГУ ДФС у Харківській області було видано наказ від 12.09.2018 року № 6751 про проведення документальної планової перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" з 25.09.2018 року тривалістю 10 робочих днів.

Повідомлення № 857 від 12.09.2018 року про проведення документальної перевірки було надіслано на адресу товариства та отримано уповноваженим представником позивача 14.09.2018 року, що підтверджується наданим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55-56).

На підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2018 року № 6751 та відповідно до направлень на перевірку: від 24.09.2018 року № 9526, від 24.09.2018 року № 9527, головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3, головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_4 25 вересня 2018 здійснили вихід на адресу позивача для проведення документальної планової виїзної перевірки за період з 08.12.2016 року по 30.06.2018 року за місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" - м. Харків, вул. Маліновського, 3.

Представником ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" за довіреністю від 20.09.2018 року ОСОБА_5 25.09.2015 року, було відмовлено в допуску до проведення перевірки, про що складено акт № 7498/20-40-14-02-08/41014690 від 25.09.2018 року (а.с. 22- зворотній бік).

З матеріалів справи судом також встановлено, що заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області. ОСОБА_6, було вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" (податковий номер 41014690), що перебуває (розміщене, зберігається), зокрема, але не виключно, за адресами: м. Харків, вул. Маліновського, 3.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 ПК України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.75.1.2. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно п.77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до п.77.4. ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Враховуючи, що оскаржуваний наказ та направлення на перевірку позивачу було направлено рекомендованим листом та отримано уповноваженим представником позивача 14.09.2018 року, тобто більше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, початок якої наказом визначено з 25.09.2018 року, на адресу м. Харків, вул. Маліновського, буд. 3, м. Харків, 61052, то за приписами п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України такі документи вважаються врученими належним чином.

Щодо аргументу позивача про незаконність оскаржуваного наказу через ненадання відповідачем доказів щодо існування наказу про затвердження плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік, відсутність відомостей щодо включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН", відсутність підстав для включення позивача до плану-графіка проведення документальних планових перевірок, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Віндхенд Юкрейн» включено до плану-графіку перевірок на вересень 2018 року відповідно до приписів Порядку формування плану- графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Мінфіну України від 02.06.2015 № 524, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 р. за № 751/27196 (далі - Порядок 524).

Відповідно до абз. 4 п.1 розділу І Порядку 524 план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Відповідно абз. 3 до п. 3 розділу І Порядку 524 разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків засобами інформаційних систем ДФС.

Так, відповідно до розділів І та II плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І та II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

Пунктом 2 розділу III Наказу 524 передбачено, що при коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

Згідно п. 3 до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

З наданої до матеріалів справи інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємства, яке включається до плану-графіка перевірок, судом встановлено наявність ризиків несплати податків.

У зв'язку із наведеними фактичними характеристиками ТОВ «Віндхенд Юкрейн» було відібрано та включено до Плану-графіка документальних перевірок на вересень 2018 року.

Враховуючи наведене та дослідивши наданий відповідачем план-графік проведення планових документальних перевірок на 2018 рік судом встановлено, що документальна планова перевірка позивача передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок платників податків на 2018 рік, що відповідає приписам п.77.1 ст. 77 Податкового кодексу України.

В свою чергу, з листа ДФС України № 28333/7/99-99-14-03-01-17 від 12.09.2018 року судом встановлено, що план-графік проведення планових документальних перевірок на 2018 рік сформовано згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 р. 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (у редакції наказу МФУ від 27.02.2017 №294).

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваного наказу та незаконності дій щодо включення позивача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2018 рік, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання Рішення ГУ ДФС у Харківській області № 40568/10/20-40-14-02-17 від 26.09.2918 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків незаконним, суд зазначає наступне.

У силу положень п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, відповідачем як підставу для винесення рішення та накладення адміністративного арешту майна зазначено про відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення у відношенні нього документальної перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Так як судом встановлено, що наказ про проведення документальної планової перевірки та дії контролюючого органу щодо включення позивача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок відповідають приписам чинного законодавства, а ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" в свою чергу не допустило працівників Головного управління ДФС у Харківській області до проведення планової перевірки, то суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, діяв у межах і у сосіб своїх повноважень.

Слід також зазначити, що відповідно до положень пунктів 94.4 - 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Положеннями даної статті поняття "умовного арешту майна" визначено як обмеження реалізації платника податків прав власності на відповідне майно.

В силу приписів п. 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів унормовано ст. 283 КАСУ, частина 1 якої передбачає, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

За приписами ч. 7 ст. 283 КАСУ у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Право звернутися з вимогами до суду в тому числі й про підтвердження обґрунтованості арешту в загальному порядку у контролюючого органу виникає лише в разі відмови судом у відкритті провадження за заявою (ч. 5 ст. 283 ).

Підпунктом 94.19.1. пункту 94.19. ст. 94 ПК України однією з підстав припинення адміністративного арешту майна платника податків є відсутність протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Суд також зазначає, що на час розгляду справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача фактично припинило свою дію, у зв'язку зі спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання рішення ГУ ДФС у Харківській області № 40568/10/20-40-14-02-17 від 26.09.2918 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків незаконним є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.