Справа № 158/2435/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2799/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2018 року (головуючого судді Корецька В.В.) ухвалену в м. Ківерці у справі №158/2435/18, провадження № 2-а/0158/119/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього Природного середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Степанюка Віктора Васильовича про поновлення строку оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення вимог природоохоронного законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до державного інспектора з охорони навколишнього Природного середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Степанюка Віктора Васильовича в якому просить поновити строк оскарження та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення вимог природоохоронного законодавства №000095 від 01.08.2016 року складену державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Степанюком Віктором Васильовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення вимог природоохоронного законодавства №000095 від 01.08.2016 року складену державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області Степанюком Віктором Васильовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позовну заяву суддя суду першої інстанції виходив з того, що в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду протягом десяти днів, які надаються позивачу для оскарження, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до протоколу №000898 про адміністративне правопорушення вказується про порушення ОСОБА_1 статті 65 КУпАП та про виклик його на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 10 год 30 хв. 01.08.2016 року.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення №000095 від 01.08.2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

Як вказує позивач він 03.10.2018 року ознайомлюючись з виконавчим провадженням №52688189 від 06.09.2016 року взнав, що відносно нього відповідачем винесено постанову про адміністративне правопорушення №000095 від 01.08.2016 року за статтею 65 КУпАП, якою накладено стягнення в сумі 136 грн., однак постанову він не отримував і про її існування йому було невідомо.

10.10.2016 року рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області по справі №158/1990/16-ц стягнуто з позивача на користь держави для зарахування до державного бюджету Державної екологічної інспекції у Волинській області 16791,61 грн. Дане стягнення застосовано на підставі постанови про адміністративне правопорушення №000095 від 01.08.2016 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частин 3, 4 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частин 1,2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно із статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема таке питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності був призначений відповідачем протоколом про адміністративне правопорушення на 01 серпня 2016 року о 10:30 год., однак чи отримано протокол про адміністративне правопорушення в матеріалах справи доказів не має. Тобто, суб'єкт владних повноважень, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 01 серпня 2018 року розглянув справу про адміністративне правопорушення та прийняв спірну постанову, суд першої інстанції не дослідив чи позивач сповіщений про час і місце розгляду справи. А постанова про адміністративне правопорушення №000095 від 01.08.2016 року, яка прийнята без участі позивача, на що посилається суд першої інстанції, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу аркуш справи №16 є доказом, з якого не можливо встановити про отримання ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення, адже не вказано, що направлялось і не має опису вказаного листа, що свідчить про грубе порушення прав позивача.

Колегія суддів дійшла висновку, що повернувши позовну заяву суд першої інстанції позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, оскаржити постанову про адміністративне правопорушення до суду, що гарантовано статтею 5 КАС України, адже не досліджено чи є підстави для поновлення строків звернення до суду, з врахуванням заяви позивача та не дано правової оцінки вказаним апеляційним судом обставинам.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідно апеляційну скаргу задовольнити частково, оскільки скаржник також просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення вимог природоохоронного законодавства №000095 від 01.08.2016 року, що не може бути задоволено колегією суддів, оскільки в даному апеляційному провадженні переглядається ухвала суду про повернення позовної заяви, а тому на підставі норм КАС України оскаржувану ухвалу слід скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції по суті заявленим вимогам.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції у апеляційного суду немає.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 310, 317, 320, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2018 року у справі №158/2435/18, провадження № 2-а/0158/119/18 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 03.12.2018 року