Справа № 826/4732/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/4732/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Березанський комбікормовий завод» (далі - позивач, ПрАТ «Березанський комбікормовий завод») до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 № про нарахування ПАТ «Березанський комбікормовий завод» грошових зобов'язань з земельного податку в сумі 282 526,90 грн. та штрафних санкцій в сумі 141 263,45 грн., винесене уповноваженою особою ГУ ДФС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні камеральної перевірки податковий орган перевищив повноваження, визначені податковим законодавством, у зв'язку з цим за таким актом перевірки не може бути прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування грошового зобов'язання та штрафні санкції. Позивач вважає необґрунтованим нарахуванням йому земельного податку, оскільки рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» не було опубліковано в засобах масової інформації, тому воно не набрало чинності і не може бути підставою для нарахування земельного податку.

Позивач також зазначає про безпідставне нарахування контролюючим органом штрафу у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобов'язання у зв'язку з повторним протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, оскільки в акті перевірки не міститься будь-яких посилань про наявність повторності заниження зобов'язань по земельному податку, чи наявного раніше визначення податковим органом суми податкового зобов'язання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав на обґрунтованість висновків акту перевірки. Зокрема, при розрахунку суми податкових зобов'язань по земельному податку за вересень 2017 року позивачем не враховано рішення Березанської міської ради, згідно якого ставка земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності) у 2017 році становить 12% від їх нормативно-грошової оцінки. Вказане рішення оприлюднено на офіційному сайті за адресою «berezan.kiev.ua» згідно вимог законодавства. Щодо нарахування позивачу 50% штрафу за повторне порушення відповідач зазначає, що перше порушення встановлено згідно акту камеральної перевірки від 22.03.2017 та податкового повідомлення-рішення від 10.04.2017 №.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України та враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Березанський комбікормовий завод» () зареєстроване як юридична особа 03.04.1997, перебуває на обліку як платник податків у Баришівсько-Березанському відділені Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області.

Позивачем подано звітну та уточнюючу податкову декларацію платника земельного податку за вересень 2017 року від 12.10.2017 №.

Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» з питань повноти нарахування узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, за результатами якої складено акт від 20.11.2017 № 6210/12-13/04529944.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у сумі 282 526,90 грн. за податковим зобов'язанням та 141 263,45 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України, яка рішенням від 20.12.2017 №20/12-1 в задоволенні скарги ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» відмовлено, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.12.2017 № залишене без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку позивача, камеральна перевірка проведена неуповноваженою особою, оскільки згідно акту перевірки від 20.11.2017 № 6210/12-13/04529944 вона проведена в приміщенні Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області головним державним інспектором вказаного відділення, який і підписав акт перевірки.

Крім того, камеральна перевірка не може проводитися з питань заниження грошового зобов'язання по земельному податку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, лише дотримання встановлених податковим законодавством умов та порядку проведення перевірок може бути підставою для висновку про законність перевірки. Невиконання, процедурних вимог Податкового кодексу України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Об'єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

У силу приписів пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відтак, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

В даному випадку камеральна перевірка ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» з питань повноти нарахування узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку, про що складено акт від 20.11.2017 № 6210/12-13/04529944, проведена Головним управлінням ДФС у Київській області саме на цих, передбачених законодавством підставах. Зокрема, перевірці підлягали дані, зазначені у податковій декларації (розрахунку) платника податків - звітна та уточнююча податкова декларація платника земельного податку за вересень 2017 року, що відповідає вимогам підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

При цьому, Податковий кодекс України не містить обмежень щодо можливості проведення камеральних перевірок щодо податкової звітності з земельного податку; в даному випадку предметом перевірки була повнота нарахування узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку, за результатами якої відповідач дійшов висновку про заниження задекларованої суми податку, що також відповідає вказаному положенню Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що остання проведений Головним управлінням ДФС у Київській області як контролюючим органом в межах своїх повноважень, а не Баришівсько - Березанським відділенням Броварської ОДПІ поза межами передбачених ст. 19-3 Податкового кодексу України повноважень.

Щодо особи перевіряючого, то відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 18.01.2017 № 45 «Про прикомандирування працівників об'єднаних державних податкових інспекцій» та наказу від 03.04.2017 № 572 «Про внесення змін до Наказу ГУ ДФС у Київській області від 18.01.2017 року № 45» головний державний інспектор відділу податків та зборів з юридичних осіб Баришівсько - Березанського відділення Броварської ОДПІ Березко Н.В. була прикомандирована до Головного управління ДФС у Київській області з метою проведення камеральної перевірки.

За таких обставин суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо проведення камеральної перевірки неуповноваженим органом та у порушення встановленого порядку необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами.

Також, позивач вважає, що висновки акту перевірки є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечить вимогам підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, оскільки ним без порушень порядку заповнення податкової звітності по платі за землю та правомірно складено розрахунок суми земельного податку за вересень 2017 року за ставкою в розмірі 1%. Водночас, завищення суми вказаного податку на підставі рішення Березанської міської ради № 136-15-VІІ від 23.06.2016 про встановлення ставки земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання у розмірі 12% від їх нормативно-грошової оцінки відповідачем здійснений неправомірно, оскільки вказане у встановленому законодавством порядку не було опубліковано ні в друкованих засобах масової інформації Березанської міської ради, ні у місцевих друкованих засобах масової інформації.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, власники (користувачі) земельних ділянок зобов'язані сплачувати земельний податок, розрахований згідно із нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, отриманої в установленому порядку. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до пунктів 286.2, 286.3 статі 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

До податкового органу ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» подано звітну та уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за вересень 2017 року від 12.10.2017 № із зазначенням ставки земельного податку у розмірі 1%.

Ставки земельного податку визначаються рішеннями органів місцевого самоврядування, оскільки з 1 січня 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків як одну із складових податку на майно.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Отже, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що встановлення податку на майно, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов'язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

При цьому, підпункт 12.3.4 пункту 12.2 статті 12 Податкового кодексу України імперативно врегульовує порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків.

Крім того, згідно статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Так, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Отже, якщо рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків не буде опубліковано до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» передбачені ставки земельного податку за земельні ділянки в місті Березань.

Підпунктом 6.1.2 пункту 6.1 вказаного рішення встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності ) - у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 5 рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» воно набуває чинності з 01.01.2017.

Вказане рішення скероване органом місцевого самоврядування до Баришівського відділення Переяслав-Хмельницької ОДПІ листом від 19.07.2016 №9-18-68 на виконання вимог статті 12 Податкового кодексу України.

Відповідач посилається на ту обставину, що вказане рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ оприлюднене на офіційному сайті Березанської міської ради «berezan.org.ua».

Зокрема, така інформація підтверджена листом виконавчого комітету Березанівської міської ради від 24.03.2017 року №9-25-671, у якому міститься посилання на той факт, що станом на 24.03.2017 сайт заблокований і після створення нового сайту ради всі рішення будуть на нього перенесені.

Будь-яких доказів оприлюднення вказаного рішення у друкованих засобах масової інформації та/або на сайті Березанівської міської ради в передбачений статтею 12 Податкового кодексу України строк суду не надано, тоді як позивач стверджує про відсутність вказаного рішення на сайті до 15.07.2017.

Слід зазначити, що за відсутності доказів факту оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори», яким затверджено Положення про плату за землю в місті Березань, згідно підпункту 12.3.4 пункту 12.2 статті 12 Податкового кодексу України норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування про місцеві податки і збори у відповідача були відсутні підстави для нарахування суми грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб за вересень 2017 року у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки згідно вказаного рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ.

Поряд з цим, позивач не погоджується також із застосуванням відповідачем штрафних санкцій у розмірі 50% від суми нарахованого податкового зобов'язання, посилаючись на відсутність повторності заниження ним зобов'язань по земельному податку.

Як передбачено пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В даному випадку повторність допущення позивачем повторного правопорушення відповідач обґрунтовує актом камеральної перевірки від 22.03.2017 та податковим повідомленням-рішенням від 10.04.2017 №, які також є предметом судового оскарження.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №826/7853/17 адміністративний позов ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 10.04.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб за січень 2017 року у сумі 282 526,90 грн. за податковим зобов'язанням та 141 263,45 грн. за штрафними санкціями.

В даному випадку слід зазначити, що застосування штрафу у розмірі 50 відсотків, як і застосування штрафу у розмірі 25 відсотків, обґрунтоване лише у випадку наявності порушення податкового законодавства по суті.

Оскільки згідно вищенаведеного суд дійшов висновку про протиправність висновків акту перевірки, застосування штрафних санкцій є протиправним незалежно від їх розміру.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» (07543, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, 12, ідентифікаційний код 04529944) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.12.2017 №.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» (07543, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, 12, ідентифікаційний код 04529944) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6356,86 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, ідентифікаційний код 39393260).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур