Справа № 279/649/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2018 року

м. Київ

справа №279/649/14

адміністративне провадження №К/9901/5197/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

суддів - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014р. (суддя - Коваленко В.П.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2015р. (судді - Євпак В.В., Капустинський М.М., Шидловський В.Б.) у справі за її позовом до Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішень міської ради та державних актів на право власності на землю недійсними, стягнення моральної шкоди,

встановив:

У червні 2010р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просила:

- визнати недійсним рішення №49 тридцять третьої сесії 5 скликання Коростенської міської ради від 04.08.2009р. в частині затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок для будівництва житла ОСОБА_2, ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 в м. Коростень;

- визнати недійсним рішення №50 тридцять четвертої сесії 5 скликання Коростенської міської ради від 06.10.2009р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 в м. Коростень;

- скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 0,10 га по по АДРЕСА_3 в м. Коростень, виданий ОСОБА_2;

- визнати недійсним рішення №50 тридцять четвертої сесії 5 скликання Коростенської міської ради від 06.10.2009р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 в м. Коростень;

- скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 0,10 га по АДРЕСА_3 в м. Коростень, виданий ОСОБА_3;

- визнати недійсним рішення №41 Коростенської міської ради від 06.10.2009р. в частині надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки у власність для будівництва прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4;

- визнати недійсним рішення від 07.07.2011р. 7 сесії 6 скликання Коростенської міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,12 га ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, в м. Коростень;

- скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га по АДРЕСА_3, в м. Коростень, виданий ОСОБА_4;

- стягнути з Коростенської міської ради на її користь 50000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що після відселення з будинку по АДРЕСА_1 в м. Коростені, вона продовжує користуватися земельною ділянкою за вказаною адресою, за нею продовжувала рахуватися частина житлового будинку за вказаною адресою; до відділу реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції із заявою про припинення права власності на майно шляхом вилучення відомостей про це майно з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона не зверталась. Разом з тим, незважаючи на це міська рада прийняла спірні рішення про надання відповідачам дозволів на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки у власність, затвердила матеріали погодження місця розташування земельних ділянок у власність для будівництва житлових будинків та господарських споруд, а також вирішила передати громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3 безкоштовно у власність земельні ділянки по 0,10 га кожному, а громадянці ОСОБА_4 площею 0,12 га по АДРЕСА_1 в м. Коростені та видала Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки.

Вважає, що спірні рішення міської ради прийняті з істотними порушеннями вимог чинного земельного законодавства, оскільки міська рада у встановленому законом порядку не вилучила присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в м. Коростені у її користувачів, в той же час передала її іншим особам у приватну власність, чим порушила права землекористувачів вказаної земельної ділянки, в тому числі і її права.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2014р. провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішень міської ради та державних актів на право власності на землю недійсними, стягнення моральної шкоди - закрито, та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішень міської ради та державних актів на право власності на землю недійсними, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014р. ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2014р. скасовано в частині закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішень міської ради та державних актів на право власності на землю недійсними, стягнення моральної шкоди, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2015р., у задоволенні позову відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями не погодилась позивач, звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами неповно досліджено матеріали справи та проігноровано той факт, що на час прийняття рішень про надання громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозволів на приватизацію земельних ділянок у міської ради не було правових підстав для виділення земельних ділянок по АДРЕСА_1 в м. Коростені під забудову, оскільки за даною адресою знаходилось домоволодіння, співвласниками якого були зовсім інші громадяни, які проживали в будинку та обробляли присадибну земельну ділянку.

Заперечуючи проти касаційної скарги Коростенська міська рада просила у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Посилалась на те, що відповідно до рішення суду від 03.10.2013р. ОСОБА_1 втратила право користування земельною ділянкою, а її право власності на спірний будинок по АДРЕСА_3 в м. Коростені припинено. Даний факт було встановлено судами під час розгляду справи, та ухвалено законні та обґрунтовані рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги свідчить про те, що між сторонами існує спір про право власності (право користування) на частину спірної земельної ділянки, а тому в силу положень статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017р.) вказана справа підлягала розгляду у порядку цивільного судочинства.

В то же час, враховуючи що питання належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів та можливості його вирішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України було предметом розгляду у даній справі і з цього приводу прийнято процесуальні рішення, які обґрунтовані актуальними на той час правовими позиціями Конституційного Суду України, Верховний Суд вважає за необхідне розглянути справу і прийняти остаточне рішення в рамках даного провадження за правилами адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018р. справа №201/4802/16-а.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно договору дарування від 14.02.1985р. ОСОБА_1 набула право власності на 40/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 в м. Коростені Житомирської області.

ОСОБА_4, відповідно до розпорядження органу приватизації №9833 від 24.04.2009р. та виданого на підставі розпорядження свідоцтва про право власності набула право власності на 11/100 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням №46 тридцять третьої сесії 5 скликання Коростенської міської ради від 04.08.2009р. затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельних ділянок для будівництва житла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, в м. Коростені.

Згідно рішення Коростенської міської ради №50 від 06.10.2009р. «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та про передачу земельних ділянок у власність громадянам для індивідуальної житлової забудови» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність громадянам та передано безкоштовно земельні ділянки ОСОБА_2 площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_1 в м. Коростені та ОСОБА_3 площею 0,10 га за адресою вул. ОСОБА_5 в районі будинку АДРЕСА_1

На вказані земельні ділянки отримано державні акти на право власності, а саме: від 29.12.2009р. Серія НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,100 га, яка розташована АДРЕСА_1 м. Коростень, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; від 29.12.2009р. Серія ЯК №770190 згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,100 га, яка розташована АДРЕСА_1, м. Коростень, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Крім того, рішенням Коростенської міської ради від 06.10.2009р. №41 «Про надання громадянам дозволу на збір матеріалів попереднього погодження земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських приміщень та споруд, гаражів» надано дозвіл громадянці ОСОБА_4 на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0300 га АДРЕСА_2 для будівництва житлового будинку, господарських приміщень та споруд (існуючий будинок).

Відповідно до державного акту Серії ЯК №228982 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Коростені, цільове призначення для ведення садівництва.

Згідно рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №553 від 21.09.2011р. №553 «Про надання дозволів підприємствам, організація та громадянам міста на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об'єктів і приміщень» громадянці ОСОБА_4 дозволено реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Коростені та зобов'язано забудовників протягом 3-х місяців у відділі архітектури, містобудування та земельних ресурсів отримати містобудівні умови і обмеження або будівельний паспорт на вищевказане будівництво, зазначено що дане рішення не дає права розпочинати виконання будівельних робіт та освоєння земельної ділянки.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2013р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.11.2013р., задоволено позов виконавчого комітету Коростенської міської ради: припинено право власності ОСОБА_1 на 40/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 в м. Коростень та визнано її такою, що втратила право користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

Вважаючи вище вказані рішення міської ради та Державні акти про право власності на земельні ділянки відповідачів незаконними, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001, №2768-III (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 121 цього Кодексу, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Статтею 122 Земельного Кодексу України передбачені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Зокрема статтею визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» (на час виникнення правовідносин) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Крім того, суди виходили з того, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, - державного акта. Водночас, документів, які б свідчили про право власності чи користування позивачем відповідною частиною земельної ділянки по АДРЕСА_3 в м. Коростені, до суду нею надано, крім того позивач не зверталась до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про надання їй у користування чи власність земельної ділянки, або з клопотанням про передачу у власність або надання у користування земельної ділянки набутої за давністю.

Також судами встановлено, що на час розгляду справи є таке, що набрало законної сили рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2013р., яким припинено право власності ОСОБА_1 на 40/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 в м. Коростень та визнано її такою, що втратила право користування земельною ділянкою за вказаною адресою, у зв'язку з чим суди дійшли висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що приймаючи оскаржувані рішення відповідач діяв відповідно до вимог Земельного кодексу України у спосіб та в межах наданих законом повноважень, земельні ділянки виділені відповідачам за рахунок земель запасу, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2013р., яке набрало законної сили, припинено право власності ОСОБА_1 на 40/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 в м. Коростень та визнано її такою, що втратила право користування земельною ділянкою за вказаною адресою, а тому суди дійшли обгрунтованого висновку, що з прийняттям відповідачем спірних рішень про передачу у приватну власність земельних ділянок, а також видачею Державних актів на право власності на земельні ділянки права позивача порушені не були.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 328, 339, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2015р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук