Справа № 540/2227/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2227/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Адвоката ОСОБА_1 до Херсонського міського суду Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Херсонського міського суду Херсонської області (далі - відповідач, ХМС Херсонської області), у якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1; зобов'язати відповідача надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 13 вересня 2018 року; стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2018 року здійснюючи представництво інтересів гр. ОСОБА_2 в рамках цивільної справи № 766/8154/17, адвокат ОСОБА_1 згідно приписів ст. ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернулась до ХМС Херсонської області з адвокатським запитом. Підставою для звернення до відповідача з адвокатським запитом є необхідність отримання актуальної інформації про час складання повного тексту ухвали ХМС Херсонської області про зміну заходу забезпечення позову іншим від 24 травня 2018 року, про дату набрання/не набрання зазначеною ухвалою законної сили, а також надсилання/не надсилання зазначеної ухвали до відповідного відділу Державної виконавчої служби, яка в свою чергу була скасована Апеляційним судом Херсонської області 06 вересня 2018 року. До адвокатського запиту долучено належним чином засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера, що виданий на підставі Договору про надання правової допомоги. Відповідач отримав адвокатський запит 18 вересня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, станом на 24 жовтня 2018 року позивачем відповіді суду на адвокатський запит не отримано.

Ухвалою від 02 листопада 2018 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до приписів ст. 263 КАС України.

26 листопада 2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач не погоджується із позицією, викладеною у позові, з огляду на наступне. Посилаючись на приписи ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 60 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), відповідач зазначає, що у цивільних справах адвокат може бути представником сторін, третіх осіб, заявника, проте, ЦПК України не передбачено такого учасника процесу як «адвокат» і такого звернення до суду під час розгляду цивільної справи, як «адвокатський запит». Тільки у відносинах з підприємствами, установами, організаціями адвокат діє як адвокат із звертається до них із адвокатськими запитами. Відповідач наголошує на тому, що поставлені в адвокатському запиті ОСОБА_1 питання є процесуальними та мають вирішуватися у порядку, визначеному положеннями ст. 43 ЦПК України. Стверджує, що позивач мав звернутися до суду із заявою про видачу ухвали, в якій при видачі обов'язково зазначаються всі реквізити, визначені ЦПК України, зокрема і факт набрання/не набрання ухвалою законної сили. Відтак, у зв'язку із тим, що позивач звернувся до ХМС Херсонської області не у порядку, визначеному ЦПК України, відповідач не мав можливості надати відповідь на поданий запит. Відповідач вказує на те, що дотримання процесуальних норм при розгляді цивільної справи може перевірятись тільки в апеляційному чи касаційному порядку судом тієї ж юрисдикції при розгляді апеляційної чи касаційної скарги, а не шляхом подання позову в порядку адміністративного судочинства.

Суд зауважує на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року адвокат ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31 липня 2018 року серії ХС № 000124, представляючи інтереси ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2017 року № 06/17 та ордера від 02 липня 2018 року серії ХС № 97482 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію:

- коли був складений повний текст ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року у цивільній справі № 766/8154/17;

- чи набрала законної сили наведена ухвала суду;

- у разі набрання законної сили ухвалою, вказати дату набрання законної сили;

- чи надсилалася ухвала до Державної виконавчої служби;

- у разі надсилання ухвали до ДВС, зазначити дату надсилання.

До адвокатського запиту позивачем долучено засвідчені копії: свідоцтва ОСОБА_1 про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31 липня 2018 року, копію ордера від 02 липня 2018 року, що виданий на підставі Договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2017 року.

Відповідачем отримано адвокатський запит 18 вересня 2018 року.

Позивач наголошує на тому, що станом на 24 жовтня 2018 року відповіді на свій запит не отримував, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076).

Відповідно до приписів ч. 1 Закону № 5076 адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом (п. 1).

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п. 2).

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України (ст. 3 Закону № 5076).

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076 під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Приписами ч. 1 ст. 24 Закону № 5076 передбачено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

З наведеного вбачається, що здійснюючи незалежну професійну діяльність щодо забезпечення реалізації прав і обов'язків клієнта зокрема, у цивільному судочинстві, адвокат уповноважений на підставі необхідного переліку документів звертатися із адвокатським запитом до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Юрисдикція та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, порядок здійснення цивільного судочинства встановлено Цивільним процесуальним кодексом України (ст. 1 Кодексу).

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено такого учасника справи в цивільному судочинстві як «адвокат», та не передбачено такої форми процесуального звернення до суду як «адвокатський запит». Натомість, цим Кодексом визначено, що до складу учасників справи в цивільному судочинстві відносяться, зокрема сторони, при цьому, представництво інтересів сторін може здійснювати саме представник, яким у свою чергу за наявності відповідних уповноважуючих документів може стати адвокат. За настання наведених обставин представник може звертатися до суду із клопотанням/заявою про одержання судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_1 звернулася від імені Адвокатського бюро «Дерій і партнери» до Херсонського міського суду Херсонської області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про: дату складення повного тексту ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року в цивільній справі №766/8154/17; чи набрала законної сили наведена ухвала суду; у разі набрання законної сили ухвалою, вказати дату набрання законної сили; чи надсилалася ухвала до Державної виконавчої служби; у разі надсилання ухвали до ДВС, зазначити дату надсилання.

Наведене свідчить на користь висновку про те, що адвокат ОСОБА_1 будучи представником сторони по справі звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області не як учасник цивільної справи № 766/8154/17 в якості представника сторони, а як адвокат, який діє від імені Адвокатського бюро «Дерій і партнери». При цьому, суд зауважує на тому, що позивач звернувся до ХМС Херсонської області з метою отримання інформації з процесуальних питань (щодо ухвали суду від 24 травня 2018 року) саме із адвокатським запитом.

Відтак, враховуючи те, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено такого учасника цивільної справи як «адвокат», такої форми процесуального звернення як «адвокатський запит», суд доходить до висновку, що адвокат ОСОБА_1 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області у порядку, що не передбачений цивільним судочинством, у зв'язку із чим, відповідач не мав обов'язку надавати відповідь на таке звернення.

Що стосується зобов'язання відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 передбачено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На підтвердження розміру моральної шкоди, позивачем не надано жодних документальних підтверджень, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач свою позицію обґрунтував. Натомість, позивач не довів протиправність оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

У даному випадку судові витрати не відшкодовуються.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Адвоката ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 01014, АДРЕСА_1) до Херсонського міського суду Херсонської області (, 73000, м. Херсон, вул. Маяковського, 6/29) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 2.1