Справа № 826/9330/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9330/17
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Парінов А.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Центр Лізинг» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволені позову.

Проте, судом встановлено, що вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на час подання апеляційної скарги) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, оскільки розмір сплаченого юридичною особою судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви у даній справі, становив 32832,21 грн., сума судового збору за подання даної апеляційної скарги складає 49248,32 грн.

Водночас, на підтвердження оплати судового збору суб’єктом владних повноважень надано до суду платіжне доручення № 2542 від 23.10.2018, з якого вбачається, що Державною фіскальною службою України було сплачено судовий збір за належними реквізитами Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 826/9330/17 у розмірі 4800,00 грн., що є меншим від розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Отже, з наведеного вбачається, що апелянтом не додано документу про сплату судового збору за звернення з даною апеляційною скаргою у визначеному законодавством розмірі, а саме 49248,32 грн.

Разом з цим, у апеляційній скарзі апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору у зв’язку з тим, що ДФС не має повноважень та відповідної можливості для здійснення будь-яких транзакцій (списання/зарахування) коштів на електронному рахунку з ПДВ платника податків. При цьому, жодних належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору апелянтом до скарги не надано.

У свою чкергу, положеннями ч.1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідач не є суб’єктом, на якого поширюються положення вказаного Закону щодо відстрочення сплати або звільнення від сплати судового збору, а тому підстави для задоволення вказаного клопотання апелянта – відсутні.

Наведені обставини, свідчать про невідповідність поданої Державною фіскальною службою апеляційної скарги вимогам, встановлених ст. 296 КАС України, а саме п.1 ч. 5 цієї норми.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, якою передбачено, що у разі якщо позовну заяву (апеляційну скаргу) подано без додержання вимог, встановлених цим Кодексом, суддя протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви (апеляційної скарги) постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з цим, ч. 3 ст. 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року встановлено, що апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження та визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені скаржником.

Наведені обставини свідчать про недотримання апелянтом вимог Кодексу адміністративного судочинства при зверненні до суду із даною апеляційною скаргою, що у свою чергу, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з приписами ч.2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд зазначає, що вказані у даній ухвалі недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом подання суду апеляційної інстанції:

- оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 44 448, 32 грн. (сплаченого за такими реквізитами: Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 1055; Код класифікації доходів бюджету: 22030101);

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 298, 299 КАС України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Парінов