Справа № 140/1986/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/1986/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 про накладення штрафу уповноваженими особами в розмірі 111 690 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою першого заступника начальника Управлінням Держпраці у Волинської області Бондарчука Ю.Т. від 28.09.2018 №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС, за порушення ч.3 ст.24 КЗпП України, в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 111 690 грн.

Позивач вважає постанову №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10.09.2018 у справі №157/1131/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 виконувала роботу, пов'язану з торгівлею, що відповідало трудовим функціям продавця у кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 без укладання трудового договору. За таких обставин, судом притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КпАП України, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Таким чином, як оскарженою постановою Управління Держпраці у Волинської області від 28.09.2018 №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС так і постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10.09.2018 у справі №157/1131/18 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за допущення працівника ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору.

Проте, відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, зазначає, що справа щодо накладення на ФОП ОСОБА_1 була розглянута за його відсутності із порушенням вимог Закону, оскільки відповідно до п.28 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 26.04.20187 №295, у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Оскільки позивач у встановлений строк вжив заходів щодо усунення порушень зазначених у приписі №ВЛ577/405/АВ/П, а саме уклав договір №2 від 30.08.2018 з ОСОБА_3, тому, вважає, що всупереч встановленому законом Порядку до нього були вжитті заходи по притягненню його до відповідальності.

У зв'язку із чим, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 про накладення штрафу у розмірі 111 690 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 24.10.2018 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що в даному випадку до позивача застосовано два різні види юридичної відповідальності. Так, згідно рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10.09.2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.41 КУпАП, а постановою Управління Держпраці у Волинській області №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 застосовано штрафні санкції за порушення ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю та на підставі ст.265 цього ж Кодексу, за процедурою визначеною Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2013 №509.

Щодо повідомлення позивача про дат, час та місце розгляду справи вказує, що про перенесення розгляду справи на 28.09.2018 року ФОП ОСОБА_1 було повідомлено листом від 21.09.2018 за вих. №2553/09 та додатково було повідомлено телефонограмою.

Крім того, звертає увагу на те, що згідно п.29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушен інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

А тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 23.08.2018 по 27.08.2018 державним інспектором Управління Держпраці у Волинській області Коваль У.І., на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування №1104 від 22.08.2018, з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ВЛ577/405/АВ від 27.08.2018.

В акті перевірки №ВЛ577/405/АВ від 27.08.2018 встановлено використання ФОП ОСОБА_1, праці найманого працівника ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин, що є порушенням частин 3 статті 24 КЗпП, у зв'язку із чим Управлінням Держпраці у Волинській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ВЛ577/405/АВ/П від 28.08.2018 та складено протокол про адміністративне правопорушення №ВЛ/577/405/АВ/П/ПТ від 28.08.2018.

За результатами розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов від Управлінням Держпраці у Волинської області, про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП, постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 вересня 2018 року по справі №157/1131/18 ФОП ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.

28.09.2018 постановою заступника начальника Управління Держпраці у Волинської області Бондарчука Ю.Т. №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, за порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 111 690 грн.

Позивач, вважаючи, що постановою заступника начальника Управління Держпраці у Волинської області Бондарчука Ю.Т. №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 про накладення штрафу у розмірі 111 690 грн. його двічі притягнено до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, звернувся до суду.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено: трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509), встановлено, що штрафи передбачені частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно п.19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295), за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається акт.

Водночас, п.2 ч.2 Порядку №509 передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до виключної компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних належить розгляд справ, передбачених частинами першою - четвертою та сьомою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою, який згідно зі статтею 257 Кодексу України про адміністративні правопорушення надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення, в свою чергу, відповідно статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядається уповноваженим органом після надходження протоколу.

Таким чином, підставою для розгляду справи та прийняття рішення по справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, а підставою для розгляду справи та прийняття рішення про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління - акт, складений за результатами, інспекційного відвідування.

Як встановлено судом, постанова Управління Держпраці у Волинської області про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 від 28.09.2018 №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС, прийнята на підставі акту інспекційного відвідування №ВЛ577/405/АВ від 27.08.2018, за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю, на підставі статті 265 Кодексу законів про працю України, за поцедурою визначеною Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509.

В той час, як постанова Камінь-Каширського районного суду Волинської області у справі №157/1131/18 про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №ВЛ/577/405/АВ/П/ПТ від 28.08.2018, за порушення частини 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, правопорушення та процедура притягнення до відповідальності передбачені різними нормативно-правовими актами.

Крім того, розгляд справи та прийняття рішення про притягнення до відповідальності належить до компетенції різних органів державної влади.

Враховуючи вищенаведене, постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10.09.2018 та постановою заступника начальника Управління Держпраці у Волинської області Бондарчука Ю.Т. №ВЛ577/405/АВ/ТД-ФС від 28.09.2018 позивача притягнено до різної відповідальності, передбаченої різними нормативно-правовими актами, зокрема, Кодексом про адміністративні правопорушення України та Кодексом законів про працю України, а відтак, суд вважає, що позивача не притягнено двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Щодо посилань позивача на порушення Управлінням Держпраці у Волинської області процедури розгляду справи та прийняття рішення про накладення штрафу, а також протиправного притягнення позивача до відповідальності у разі виконання припису, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Судом встановлено, що 05.09.2018 начальником Управління Держпраці у Волинській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ВЛ577/405/АВ/ТД на ФОП ОСОБА_1, відповідно до якого розгляд справи було призначено на 12 год. 30 хв. 18 вересня 2018 року.

18.09.2018 від ФОП ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, до якого було долучено заяву з письмовими поясненнями та копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 Порядку №509, у разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Згідно з вимогами п.6 Порядку №509, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до пунктів 5, 6 Порядку №509, розгляд справи було продовжено, про що 21.09.2018 за вихідним №2553/09 ФОП ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про дату розгляду справи. Крім того, ФОП ОСОБА_1 було додатково повідомлено телефонограмою, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.29 Порядку №295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

А відтак, порушення, на які посилається позивач у позовній заяві, не віднайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови є необґрунтованими, у зв'язку із чим у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, Кодексу про адміністративні правопорушення України, Кодексу законів про працю України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: Управління Держпраці у Волинській області, адреса: 43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В.

Суддя Ю.Ю. Сорока