Справа № 820/4284/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4284/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: П'янової Я.В. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 р. (суддя Супрун Ю.О., повний текст складено 29.08.2018 р., м. Харків) по справі №820/4284/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

третя особа - Головне управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_1.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області), третя особа: Головне управління Держпраці у Харківській області (надалі за текстом - ГУ Держпраці у Харківській області, третя особа) в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ ДФС у Харківській області від 25.01.2018 року № 573 «Про проведення фактичної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1)»; визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, рнокп НОМЕР_1 щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.01.2017 року по дату завершення перевірки, за результатами якої складено акт від 08.02.2018 року № 476/20-40-13-14/НОМЕР_1 та повідомлено ГУ Держпраці у Харківській області листом від 11.04.2018 року № 7701/9/20-40-13-14-21 про виявлені порушення при укладенні трудових договорів та виплаті заробітної плати при перевірці ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1), встановлених в акті № 476/20-40-13-14/НОМЕР_1 від 08.02.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 р. було відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу та виклала свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, в зв'язку з цим просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований в ньому з 20.02.2017 року за номером 2 192567. (а.с. 12).

Відповідно до доповідної записки від 11.01.2018 року заступника начальника управління - начальника відділу контролю перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, зазначено, що з метою проведення фактичної перевірки в частині дотримання ФОП ОСОБА_1, законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками пропонується розглянути питання призначення фактичної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1). (а.с. 13)

Згідно з наказом ГУ ДФС у Харківській області від 25.01.2018 року № 573 «Про проведення фактичної перевірки само зайнятої особи ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1)» наказано: провести фактичну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1) з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудових відносин з працівниками (найманими особами), за адресою: АДРЕСА_1, м. Харків, за період з 20.02.2017 року по теперішній час. (а.с. 14).

На підставі направлень від 29.01.2018 року №№ 203, 204 на наказу від 25.01.2018 року № 573 «Про проведення фактичної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1)» перевіряючими податкового органу здійснено вихід на перевірку. (а.с. 15, 16).

29.01.2018 року складено акт № 651/20-40-15-14 відмови від підписання направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1), особою що здійснювала розрахунково-касову операцію - ОСОБА_3. (а.с. 17).

В ході проведеної перевірки з боку ОСОБА_4 надані пояснення, згідно зі змістом яких зазначено, що працює у ФОП ОСОБА_1, на посаді - бариста, на підставі трудового договору. Кількість працівників у ФОП ОСОБА_1, складає ще три: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2. (а.с. 18).

За результатами проведеної перевірки 08.02.2018 року складено акт «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1) щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.01.2017 року по дату завершення перевірки». (а.с. 19-21).

Згідно зі змістом акту від 08.02.2018 року встановлено, що перевірка проведена в присутності ОСОБА_3 - бариста та ОСОБА_6, документом, що посвідчує особу визначено - паспорт.

У розділі 2 «Описова частина» акту перевірки від 08.02.2018 року зазначено, що згідно баз даних ГУ ДФС у Харківській області станом на 28.01.2018 року ФОП ОСОБА_1, у підприємницькій діяльності не використовує працю найманих працівників (звіти за формою дод.4 та повідомлення про прийняття працівників до ДФС не надходили).

Не погоджуючись з проведенням фактичної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ, дії по проведенню перевірки позивача та подальшого направлення результатів перевірки на адресу третьої особи, відповідачем здійснено відповідно до чинних на момент виникнення спірних правовідносин положень законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржуваного наказу, підставами для його прийняття стало наявність податкової інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати самозайнятою особою ОСОБА_1 доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, на підставі 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст.80,, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України.

У пункті 61.1. Податкового кодексу України в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України) визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України зазначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України зазначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України зазначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме змісту доповідної записки від 11.01.2018 року (а.с. 13):

- тема: заходи, спрямовані на відпрацювання наявної інформації щодо можливих порушень вимог діючого законодавства в частині використання праці найманих працівників само зайнятою особою ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1);

- суть питання: відпрацювання податкової інформації щодо використання ОСОБА_1 праці неоформлених належним чином найманих робітників ;

- запропоновано з метою відпрацювання зазначеної інформації, підтвердження або спростування факту використання праці неоформлених найманих осіб, а також упередження факту мінімізації сплати податків до бюджету запропоновано розглянути питання щодо призначення фактичної перевірки.

Тобто, як вірно визначено судом першої інстанції, що у податкового органу на час видання наказу від 25.01.2018 року № 573 була наявна інформація отримана в установленому законодавством порядку з питання використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, а тому колегія судів робить висновок, що були в наявності підстави для прийняття оскаржуваного наказу та вказаний наказ було виданий відповідно до чинного законодавства.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що 29.01.2018 року складено акт № 651/20-40-15-14 відмови від підписання направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1), особою що здійснювала розрахунково-касову операцію - ОСОБА_4. (а.с. 17).

Так, з урахуванням наведених положень законодавства беручи до уваги зміст договору № 8 від 08.01.2018 року колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_4, проводила розрахункові операції, а тому в розумінні ст. 80 ПК України була особою якій вручається наказ та направлення на перевірку.

Позивач, як було зазначено у позові був відсутній під час прибуття перевіряючих осіб контролюючого органу, проте факт зупинення проведення розрахункових операцій на час відсутності ФОП ОСОБА_1, або надання доказів проведення розрахункових операції ОСОБА_4, в супереч покладеним обов'язком з боку позивача не надано.

Тобто посадові особи Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області мали право приступити до проведення фактичної перевірки позивача, оскільки були в наявності підстави для її проведення, визначені цим Кодексом та були пред'явленні наказ на проведення перевірки позивача та направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, про що свідчить акт № 651/20-40-15-14 відмови від підписання направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (а.с. 17).

Крім того, посилання апелянта як на обов'язкову умову призначення перевірки наявність інформації, отриманої в установленому законодавством порядку, про використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин колегія судів зазначає, що відповідно до п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України зазначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 83.1 ст. 83 ПК України зазначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Таким чином законодавцем встановлений перелік документів які можуть впливати на рішення податкового органу в ході проведення перевірки та як наслідок виявлення наявності чи відсутності порушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на момент винесення наказу від 25.01.2018 року № 573 у податкового органу була наявна інформація про порушення вимог законодавства з боку позивача, проте зважаючи на положення ст.ст. 62, 83 остаточне встановлення наявності чи відсутності яких може бути відображено за результатами відповідної перевірки з боку контролюючого податкового органу.

Окремо суд звертає увагу, що у відповідності до положень законодавства податковий орган не наділений повноваження по встановленню наявності порушень поза межами результатів перевірки.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що допущення технічної описки при складанні акту від 08.02.2018 року «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1) щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.01.2017 року по дату завершення перевірки» в частині визначення особи, яка була присутня при проведення перевірки, а саме помилкове зазначення ОСОБА_3 замість ОСОБА_4 не впливає на зміст та обсяг виявлених порушень, зважаючи на зміст пояснень, які отримані податковим органом від ОСОБА_4 в ході проведення перевірки та відсутності факту заперечення щодо пов'язаності позивача з ОСОБА_3.

Щодо позовної вимоги: визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області по повідомленню ГУ Держпраці у Харківській області листом від 11.04.2018 року № 7701/9/20-40-13-14-21 про виявлені порушення при укладенні трудових договорів та виплаті заробітної плати при перевірці ФОП ОСОБА_1, (податковий номер НОМЕР_1), встановлених в акті № 476/20-40-13-14/НОМЕР_1 від 08.02.2018 року, колегія судів зазначає.

Постановою Правління ПФУ від 29.05.2017 року № 11-1 затверджено «Порядок обміну інформацією про відомості, що містять ознаки використання праці неоформлених працівників та порушень законодавства про працю» (надалі за текстом - Порядок № 11-1).

Згідно з п. 2 розділу 1 Порядку 11-1 окреслені суб'єкти інформаційного обміну, що здійснюється, до кола яких віднесено податкові органи, за таких обставин суд вважає обґрунтування позовних вимог в цій частині такими, що не підлягають задоволенню.

Тобто оскаржуваний наказ, дії по проведенню перевірки позивача та подальшого направлення результатів перевірки на адресу третьої особи, відповідачем здійснено відповідно до чинних на момент виникнення спірних правовідносин положень законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем було доведено правомірність оскаржуваного наказу та правомірність дій щодо проведення перевірки та повідомлення ГУ Держпраці у Харківській області про виявлені порушення.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 по справі № 820/4284/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Я.В. П'янова З.О. Кононенко
Повний текст постанови виготовлено 04.12.2018 року.