Справа № 1140/2720/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м.Кропивницький Справа № 1140/2720/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічник

за участю секретаря судового засідання Побочій О.В.

представника позивача Дудка А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (Студентський бульвар, 15, м.Кропивницький, 25015, ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про визнання протиправними та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить визнати протиправним та скасувати повністю припис головного державного інспектора Управління Держпраці у Кіровоградській області «про усунення виявлених порушень» №КР2261/387/АВ/П від 28.09.2018р.

Ухвалою суду від 11.10.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 28.09.2018р. ним було отримано оскаржуваний припис, який винесений на підставі акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 25.09.2018р. №КР2261/387/АВ.

Згідно оскаржуваного припису позивача зобов'язано усунути порушення вимог трудового законодавства, в частині збереження місця роботи і середнього заробітку для працівників прийнятих на військову службу за контрактом, з посилання на ст. 119 КЗпП України, у строк до 26.10.2018р.

Не погоджуючись з висновками акту інспекційного відвідування та оскаржуваним приписом, позивач зазначає про відсутність у нього обов'язку по збереженню місця роботи і середнього заробітку, за особами, які в добровільному порядку уклали контракт про проходження військової служби, а проходження такої служби відбувається в час коли в країні відсутній «особливий період», за наявності якого можливе застосування положень ст. 119 КЗпП України.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідачем 01.11.2018р. подано відзив на позов, яким вимоги позивача не визнаються та вказується, що за результатами інспекційного відвідування позивача було встановлено, що ним було звільнено гр. ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з позивачем, на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України, в той час як на вказану особу розповсюджуються гарантії визначені ст. 119 КЗпП України, оскільки ним було укладено контракт на проходження військової служби під час існування «особливого періоду» на території країни, який запроваджений 17.03.2014 р., після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (а.с.34-38).

В судовому засіданні 04.12.2018р. на підставі ч. 3 ст. 243 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, складення повного тексту рішення відкладено до 10.12.2018р.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

За змістом ч. 4 ст. 2 вказаного Закону заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим ПКМУ від 26.04.2017р. №295 (надалі - Порядок 295).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці (п. 2 Порядку 295).

Пунктом 5 Порядку 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки");

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п. 19 Порядку 295).

В ході розгляду справи судом встановлено, що 05.09.2018р. до відповідача звернувся гр. ОСОБА_2 із скаргою на дії позивача, які полягали у порушенні вимог ст. 119 КЗпП України, в частині гарантування особам, якими укладено контракт на проходження військової служби, збереження робочого місяця та заробітної плати (а.с.39).

18.09.2018р. відповідачем видано наказ про проведення інспекційного відвідування №1261 та направлення на проведення інспекційного відвідування №1261/04-2 (а.с.40,41).

В ході проведення інспекційного відвідування було встановлено наступне.

Гр. ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з позивачем, 06.08.2018р. уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, терміном дій на 5 (п'ять) років, при цьому п. 8 контракту передбачає: «Контракт укладено на час особливого періоду. Після закінчення особливого періоду, у разі досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби за віком.» (а.с.14-15).

Наказом командувача військ оперативного командування «Південь» від 17.08.2018р. №226, гр. ОСОБА_2 призначено оперативним черговим групи бойового управління 38 зенітного ракетного полку оперативного командування «Південь» сухопутних військ ЗСУ, ВОС-0420003 (а.с.16).

Наказом позивача від 31.08.2018р. №1395-К, гр. гр. ОСОБА_2 звільнено з роботи за п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України - у зв'язку зі вступом на військову службу за контрактом (а.с.17).

Результати інспекційного відвідування позивач оформлені актом від25.09.2018р. №КР2261/387/АВ (а.с.11-13).

Розділ ІІІ акту інспекційного відвідування містить опис порушень виявлених посадовими особами відповідача: «На підставі поданої заяви, наказом від 01.03.2010р. №352-к гр. ОСОБА_2 прийнято до підприємства з 01.03.2010р. на посаду охоронника. Між Міністерством оборони України та гр. ОСОБА_2.06.08.2018р. укладений контракт строком на 5 років про проходження військової служби осіб офіцерського складу у Збройних Силах України. Про укладення ОСОБА_2 контракту ПрАТ «Кіровоградобленерго» повідомлене листом Маловисківського РВК від 30.08.2018р. №2170 (вхідний ПрАТ від 31.08.2018р. №3328/02). У зв'язку із укладенням гр. ОСОБА_2 контракту, наказом від 03.09.2018р. №1395-К його звільнено 31.08.2018р. згідно п. 3 ст. 36 КЗпП України (вступ на військову службу), що є порушенням вимог ст. 119 КЗпП України щодо гарантій для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Згідно з частиною третього статті 119 КЗпП України у редакції Закону України від 22.03.2017 р. № 1971-VIII, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначені види військової служби: строкова військова служба, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, військова служба за контрактом осіб рядового складу, військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Як вже встановлено судом гр. ОСОБА_2 уклав з Міністерством оборони України контракт на проходження військової служби, за умовами ч.8 якого він є строковим та діє до закінчення особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Аналогічну правову позицію сформульовано у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 131/1449/16-ц (касаційне провадження № 61-4157св18); від 14.02.2018 у справі № 727/2187/16-ц (касаційне провадження № 61-3951св18); від 20.02.2018 у справі № 640/4439/16-ц (касаційне провадження № 61-4304св18) (Постанова № 61-4304зпв18, 640/4439/16-ц); від 21.02.2018 у справі № 211/1546/16-ц (касаційне провадження № 61-4255св18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що доводи позивача щодо відсутності у нього обов'язку по збереженню місця роботи і середнього заробітку, за особами, які в добровільному порядку уклали контракт про проходження військової служби, а проходження такої служби відбувається в час коли в країні відсутній «особливий період», є безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243, 246, 255, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (Студентський бульвар, 15, м.Кропивницький, 25015, ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про визнання протиправними та скасування припису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2018 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник