Справа № 640/19622/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 листопада 2018 року № 640/19622/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Острович Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

за позовом Головного управління ДФС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп"

про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків,

за участю представників сторін:

від позивача: Крижевська Я.В., Тараненко Р.М.,

від відповідача: не прибув

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 23.11.2018 року о 13:32 год. надійшла заява Головного управління ДФС у м.Києві (надал по тексту - заявник, пощивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (надалі по тексту - віповідач) про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2018 року відкрито провадження за заявою Головного управління ДФС у м.Києві та призначено розгляд на 26.11.2018 року о 09год. 30хв.

Заяву обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 2 888 178,06грн. у зв'язку з несплатою акцизного податку. Крім того, зазначено, що відповідач відмовився надати доступ до майна для його опису в податкову заставу, що підтверджується актом від 22.11.2018 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва встановив.

ТОВ «Вайн Хауз Групп» (, м.Київ, вул.Щекавицька, 34/48, кв.(офіс) 1) перебуває на податковому обліку в органах ДФС та є платником податків.

Відповідач має заборгованість зі сплати акцизного податку в загальному розмірі 2 888 178,06грн., що підтверджується, як зазначає представник позивача, довідкою без дати та номера (а.с.12).

10.11.2017 року податковим органом винесено податкову вимогу №100699-17 на суму 24329,03грн.

Також, винесено рішення №100699-17 від 10.11.2017 року про опис майна у податкову заставу (а.с.21).

Листом ГУ ДФС у м.Києві від 10.11.2017 року №36499/10/26-15-17-02-39 повідомлено ТОВ «Вайт Хауз Групп» про наявність заборгованості в розмірі 24329,03грн. та запропоновано протягом 15ти календарних днів з моменту отримання листа надати перелік майна, яке перебуває у власності підприємства (господарському віданні або оперативному управлінні), балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, фінансовий звіт за останній період та детальну розшифровку активів підприємства на день надання документів з метою складання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави.

Відповідно до п.91.1 ст.91 Податкового кодексу України, за підприємством - боржником закріплено податкового керуючого - Тараненко Р.М.

22.11.2018 року податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (а.с.9).

Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до суду з позовом щодо зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «Вайн Хауз Групп» у зв'язку з ненаданням документів для складення акту опису.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Пунктами 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктами 89.1 та 89.2 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пунктів 89.3 та 89.4 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно з пунктом 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Таким чином, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, яке діє до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 10.11.2017 року № 100699-17 та у зв'язку з наявністю у відповідача податкової заборгованості, складено лист № 36499/10-26-15-17-02-39 яким на підставі статей 88,89 Податкового кодексу України запропоновано протягом п'ятнадцяти робочих днів з момент отримання листа надати перелік майна, яке перебуває у власності підприємства та балансова вартість якого відповідає сум податкового боргу, фінансовий звіт за останній звітний період та детальну розшифровку активів на день надання документів з метою складання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави.

22.11.2018 року податковим керуючим Тараненко Р.М. складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 1/26-15-17-02-16.

В судому засіданні представник позивача зазначив, що зазначений акт складено в зв'язку з тим, що по прибуттю на місце реєстрації товариства (м.Київ, вул.Щекавицька, 37/18, кв. (офс) 1), останньому невідомими представниками товариства було відмовлено в здійсненні опису майна.

Доказів відмови чи перешкоджанню представнику позивача - податковому керуючому у доступу до майна, а також здійсненню опису майна у податкову заставу, суду не надано.

З наявної в матеріалах справи довідки (інформації про податковий борг) без номера та дати, не вбачається саме станом на яку дату товариство має податковий борг у розмірі 288 178,06грн.

Крім того, з наявних в матеріалах справи документів, які, як зазначає представник позивача, підтверджують виникнення боргу з акцизного податку, останнім періодом виникнення такої заборгованості є вересень 2018 року. Доказів наявності заборгованості станом на день звернення до суду, позивачем не надано.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено правомірність та обґрунтованість свої дій з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 72, 77, 241, 243, 244, 245, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління ДФС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайн Хауз Групп» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій