Справа № 826/765/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/765/17 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостий апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Ісаєнко Ю.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року

у справі №826/765/17 ( розглянутої за правилами спрощеного провадження)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Київської міської ради

третя особа: ОСОБА_4

та ОСОБА_5

та ОСОБА_6

та ОСОБА_7

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просив изнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради № 681/681 від 12 липня 2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 у Солом'янському районі м. Києва для будівництва ті обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Київської міської ради №681/681 від 12.07.2016 року суперечить нормам абзацу першого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, оскільки таке рішення не містить підстав, передбачених законом, для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які є вичерпними.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради (Код ) № 681/681 від 12 липня 2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 у Солом'янському районі м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Стягнуто з Київської міської ради (Код , місцезнаходження боржника: Україна, 01044, м. Київ-44, вул. Хрещатик, 36) за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1; РНОКПП; НОМЕР_1), витрати на правову допомогу, які складають 5120 грн. 00 коп. (п'ять тисяч сто двадцять гривень 00 коп.).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду в частині викладення 3 пункту резолютивної частини позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити 3 пункт резолютивної частини рішення суду першої інстанції шляхом заміни словосполучення «за рахунок державних асигнувань» на словосполучення «за рахунок державних асигнувань» та викласти його у відповідній редакції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції правильно мотивовано рішення в оскаржуваній частині щодо стягнення витрат на правову допомогу, проте в резолютивній частині невірно викладено зазначені вимоги, що не дає можливість виконання рішення суду в цій частині.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що апеляційна скарга Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року в зазначеній справі була повернута апелянту ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року відповідно до статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, предметом апеляційного перегляду в даному випадку є рішення суду першої інстанції лише в частині викладення 3 пункту резолютивної частини. В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2. підлягає задоволенню, а рішення суду слід змінити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 12.01.2016 звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованим розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку і господарських споруд (присадибна ділянка). До клопотання позивачем додано: графічні матеріали, копії паспорту та ідентифікаційного номера, довідку учасника бойових дій.

Рішенням Київської міської ради від 12.07.2016 № 681/681 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у Солом'янському районі м. Києва орієнтовною площею 0,10 га. (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва) у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (К-26110).

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним та такими, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов повністю прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З урахуванням того, що вимоги задоволені на користь позивача у повному обсязі суд першої інстанції дійшов висновку, що судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при викладенні резолютивної частини рішення судом було помилково зазначено, про «стягнення витрат за рахунок державних асигнувань», що не відповідає вимогам статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в межах, що викладені в ній, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з положеннями ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині, зазначивши, що витрати на правову допомогу на к користь позивача підлягають стягненню саме за рахунок бюджетних асигнувань, як це прямо передбачено в нормі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 317, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року змінити, виклавши пункт третій резолютивної частини рішення наступним чином:

«Стягнути з Київської міської ради (Код , місцезнаходження боржника: Україна, 01044, м. Київ-44, вул. Хрещатик, 36) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1; РНОКПП; НОМЕР_1), витрати на правову допомогу, які складають 5120 грн. 00 коп. (п'ять тисяч сто двадцять гривень 00 коп.)».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький