Справа № 334/2118/18(ЗП/808/143/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

24 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 334/2118/18(ЗП/808/143/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №334/2118/18(ЗП/808/143/18) (суддя у 1 інстанції Конишева О.В., повний текст рішення складено 17.07.2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом доПравобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив:

-визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією починаючи з 01.12.2017 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачем всупереч нормам чинного законодавства при обчислені пенсії застосовано величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, замість 1,35%.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати, ОСОБА_1, пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією починаючи з 01.12.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяподало апеляційну скаргу, в якій,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції помилково зазначено, що позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону №2262), проте ОСОБА_1 не було призначено пенсію на підставі Закону №2262, а останньому в 2007 році було призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-УІ). Таким чином, відповідачем при перерахунку пенсії за віком на підставі заяви позивача від 21.12.2017 року було здійснено перерахунок відповідно до п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-УІ, а саме із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а не 1,35% як просив позивач.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нове рішення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та перебуває на обліку в Правобережномуоб'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з 02.11.2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21.12.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Відповідно до листа від 05.03.2018 року № 83/А-9 позивачу надано відповідь про те, що у зв'язку із проведеною пенсійною реформою 01.10.2017 року, пенсії перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014,2015,2016 року, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 %. У зв'язку із набуттям чинності 11 жовтня 2017 року Закону України від 03.10.2017 №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розмір пенсії позивача було перераховано у зв'язку із чим розмір пенсії склав з 01.10.2017, - 1452,00грн., з 02.11.2017 - 1875,89 грн., з 01.12.2017 - 1937,64 грн.Крім того,зазначено,що статтею 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. Оскільки в даному випадку проводився перерахунок на інший вид пенсії, тому підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1, 35 % відсутні.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-УІ регулюються переведення з одного виду пенсії на інший вид. Проте, в спірній ситуації щодо позивача на підставі його заяви від 02.11.2017 року мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки 05.10.1999 року позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-УІ позивач звернувся вперше, а тому відповідач при здійснені перерахунку пенсії мав керуватися абз.1 п.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-УІ та застосувати величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Проте суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон №1058, який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Згідно положень статті 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пунктом 15 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 було визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частинами першою і другою статті 43 Закону №1058 (в редакції діючій з 1 січня 2004 року до теперішнього часу) передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», який набрав чинності 13 грудня 2005 року, внесено зміни до пункту 15 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, доповнено його абзацами другим і третім такого змісту: "Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Погашення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що виникла до 1 січня 2004 року і не погашена в установленому законом порядку, здійснюється відповідно до статті 106 цього Закону".

На теперішній час діє редакція пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, відповідно до якого до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Отже, з часу набрання чинності Законом України №1058 більшість положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» втратили чинність, у зв'язку з чим державні пенсії, у тому числі і пенсії по інвалідності, пенсії за віком, призначаються на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і на підставі цього ж Закону здійснюється перерахунок цих пенсій.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону №1058-IV або положеннями Закону №1788-ХІІ.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суду у постанові від 10.07.2018 року у справі №728/2785/15.

Так, згідно з особистою заявою від 23.04.2007 року №969 позивачу була призначена пенсія по інвалідності в розмірі за пенсії за віком відповідно до Закону №1058-УІ та з 02.11.2017 року позивача переведено на пенсію за віком за нормами вищевказаного закону.

При цьому, суд першої інстанції помилково зазначив, що позивачу 05.10.1999 року призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262.

Отже, в даному випадку має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення нового виду пенсії, оскільки державні пенсії по інвалідності, за віком, які раніше призначалися за Законом України «Про пенсійне забезпечення» і державні пенсії по інвалідності, за віком, які призначаються з 1 січня 2004 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є одними і тими ж видами пенсійного забезпечення (фактично лише змінено Закон, який регламентує призначення таких пенсій), і з 1 січня 2004 року формула для обчислення цих видів пенсій єдина, і визначена Законом №1058.

При цьому, відповідно до абзацу 3 частини третьої ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, колегія суддів зазначає про наявність такого права у особи, яка після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, але, в межах розгляду даної справи не встановлено наявність у позивача такого страхового стажу, оскільки позивач після призначення пенсії по інвалідності працював лише у період з листопада по грудень 2013 року та страховий стаж позивача в цей період склав 01 місяць 11 днів.

Таким чином, оскільки у справі не встановлено, що позивач набув 24 місяці страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії до часу подання заяви про переведення на пенсію за віком, тому відсутні підстави для застосування абзацу третього частини третьої статті 45 Закону №1058.

Відповідно до положень п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

З огляду на означене, пенсія по інвалідності позивачу була призначена до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а тому відповідачем вірно з 01.10.2017 року перераховано пенсію позивачу із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 325 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №334/2118/18(ЗП/808/143/18) - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №334/2118/18(ЗП/808/143/18) - скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 27.08.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя В.А. Шальєва