Справа № 802/1994/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1994/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

30 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року (рішення ухвалене суддею Чернюк А.Ю. в м.Вінниця, дані про дату складання повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
26.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до приписів пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % з урахуванням виплачених сум, починаючи з жовтня 2017 року ;

- зобов`язати зарахувати позивачу період його роботи по обслуговуванню ядерної енергетичної установки підводного човна в період їх дії з 23.08.1979 року по 04.06.1988 року до пільгового обчислення страхового стажу з розрахунку рік за два відповідно до наявних в пенсійній справі документів, та у зв`язку з цим здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 03.04.2018 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.10.2017 року звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розпорядженням відповідача від 13.11.2017 року №13420 позивачу призначено пенсію за віком в сумі 5400,6 грн. В подальшому Розпорядженням управління №810774 від 09.02.2018 року було здійснено перерахунок пенсії позивача через зміну надбавки пенсії за віком позивача, у зв`язку із чим останньому було призначено пенсію за віком в розмірі 4029,55 грн. із застосуванням відповідачем при перерахунку коефіцієнту страхового стажу із величини оцінки одного року страхового стажу - 1% замість 1,35%. Крім того, 03.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із неврахуванням останнім права на пільгове зарахування до його стажу виконання робіт по обслуговуванню спеціальної енергетичної установки підводного човна в період їх дії з 23.08.1979 року по 04.06.1988 року. Позивач вважає, що відповідач, відмовивши листом від 20.04.2018 року №137/Г-1 про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії допустив порушення прав позивача.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія судді дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 16.01.1996 року перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

13.10.2017 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Розпорядженням відповідача від 13.11.2017 року №13420 позивачу призначено пенсію за віком в сумі 5400,6 грн. (а.с.23)

З письмових пояснень відповідача, викладених у відзиві на позов та у відзиві на апеляційну скаргу, слідує, що для обчислення розміру пенсії позивача, відповідно до ст.40 Закону №1058 враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 року по 30.09.2017 року (всього 200 місяців). Коефіцієнт заробітку з урахуванням оптимізації невигідних місяців з 01.10.2004 року по 30.11.2008 року (50 місяців) склав 2,49120. Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2014 - 2016 становив 3764,40 грн. Відтак, середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії позивача розраховано в сумі 9377,87 грн. (2,49120 х 3764,40). Загальний страховий стаж позивача відповідач визначив відповідно до ст. 24 Закону №1058 з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України відповідач розрахував - 42 роки 2 місяці (всього 506 місяців). Коефіцієнт стажу 0,42167 відповідач обчислив відповідно до ст.25 Закону №1058. Доплата за понаднормативний стаж -1074,00 х 7% - 75,18 грн. (ст. 28 Закону №1058), обчислена з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01.09.2015 року - для працюючих пенсіонерів.

Відповідач стверджує, що при здійсненні вищевказаного перерахунку, через збій у програмному забезпеченні при обчисленні коефіцієнту страхового стажу позивача помилково було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1,35% замість 1%, що призвело до неправомірного завищення розміру його пенсії. В результаті виявлення вказаної помилки розрахунки в пенсійній справі приведено у відповідність до нормам чинного законодавства про пенсійне забезпечення в Україні.

В подальшому Розпорядженням управління №810774 від 09.02.2018 року (а.с.31) було здійснено перерахунок пенсії позивача через зміну надбавки пенсії за віком, у зв`язку із чим останньому було призначено пенсію за віком в розмірі 4029,55 грн. із застосуванням відповідачем при перерахунку коефіцієнту страхового стажу із величини оцінки одного року страхового стажу - 1% замість 1,35%.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача при здійсненні розрахунку пенсії за віком позивача, вважав, що ОСОБА_1 відповідач правомірно перевів з одного виду пенсії на інший, відтак, цілком обґрунтовано застосував при обрахунку розміру його пенсії коефіцієнту страхового стажу із величини оцінки одного року страхового стажу - 1% .

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Судами встановлено, що позивач з 16.01.1996 року отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

13.10.2017 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Слід зазначити, що частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Проте, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Оскільки призначення пенсії за віком та призначення пенсії особі, яка звільнена з військової служби регулюється різними нормативними документами і її правова природа також різна, то відповідно волевиявлення позивача щодо переходу на пенсію за віком є призначенням такого виду пенсії вперше.

Відтак, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо того, що спірні правовідносини за своєю правовою природою є переведенням з одного виду пенсії на інший в розумінні Закону № 1058-IV .

Встановлено, що при зверненні позивача до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком позивач працював, тому при призначенні пенсії за віком відповідач врахував стаж і заробіток позивача, набуті після призначення пенсії як військовослужбовцю за вислугу років.

Днем звернення позивача з приводу переведення з одного виду пенсії на інший є день подання заяви з усіма належними документами.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV не пізніше як через 10 днів після отримання заяви з небхідними документами для переходу з одного виду пенсії на інший орган, який призначає пенсію, розглядає документи і ухвалює відповідне рішення.

Оскільки, як уже зазначалось, частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший, то показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Разом з тим, в силу приписів частини частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% .

Відтак, обґрунтованими є доводи апелянта, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ч.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, як такі, що застосовується виключно до випадків призначення, а не перерахунку пенсії.

Оскільки, судами встановлено та не спростовано відповідачем, що пенсія позивачу призначалась відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", то остання підлягає перерахунку з 1 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Відтак, в цій частині судове рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Щодо доводів позивач про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням пільгового обчислення стажу, колегія суддів зазначає таке.

03.04.2018 року позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із неврахуванням відповідачем пільгового обчислення стажу при виконанні робіт по обслуговуванню спеціальної енергетичної установки підводного човна в період їх дії з 23.08.1979 року по 04.06.1988 року.

Відповідач листом щодо перерахунку пенсії від 20.04.2018 року №137/Г-1 надав позивачу відповідь, що законних підстав для перерахунку пенсії - немає.

відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції......

Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

З матеріалі справи слідує, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу з 16.01.1996 року Вінницьким обласним військкоматом (а.с.10).

З довідки Вінницького обласного військового комісаріату від 13.02.2018 року (а.с.20) слідує, що позивач проходив службу на підводних човнах із спеціальними енергетичними установками в період дії цих установок з 23.08.1979 по 04.06.1988 року.

Такий стаж роботи був врахований при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, тобто позивач реалізував своє право при виході на пенсію відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Разом з тим, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено врахування вказаного стажу роботи в подвійному розмірі при призначенні пенсії за віком.

Отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, а рішення суду першої інстанції - підлягає залишенню в силі.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу приписів частини 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Колегією суддів встановлено, що позивач поніс судові витрати пов`язані з розглядом даної справи у вигляді сплати судового збору в суді першої інстанції у розмірі 1409,60 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 13 червня 2018 року.

Також позивачем понесено судові витрати пов`язані з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції вигляді сплати судового збору у розмірі 2114,40 грн. згідно квитанції 0.0..1 від 17 вересня 2018 року.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, загальний розмір понесених позивачем витрат по сплаті судового збору складає 1762,00 грн. (1409,60 + 2114,40 :2) = 1762,00 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Прийняти в цій частині постанову, якою визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до приписів пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % з урахуванням виплачених сум, починаючи з 13 жовтня 2017 року.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1762,00 (дев`ятсот шістдесят грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.