Справа № 378/1140/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2018 року м. Київ № 378/1140/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами

ОСОБА_1
до Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області
проВизнання протиправни та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Ставищенського районного суду Київської області звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 05.11.2018 року адміністративний позов №378/1140/18 передано за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Частиною першою статті 25 КАС України передбачено, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Разом з тим, частиною другою статті 26 КАС України встановлено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, з аналізу вищезазначених норм КАС України вбачається, що статтею 25 КАС України встановлено порядок визначення підсудності для позивача - фізичної чи юридичної особи, а статтею 26 КАС України, зокрема частиною другою, встановлено порядок визначення підсудності для позивача - суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів адміністративної справи №378/1140/18 встановлено, що фізична особа звернувся із позовними вимогами до суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, адреса проживання позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1), а юридична адреса відповідача (09443,Київська область, Ставищенський район, с. Розумниця, вул. Миру, 36-В).

В той же час, адміністративна справа №378/1140/18 передана на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва Ставищенським районним судом Київської області з підстав порушення правил територіальної юрисдикції. Однак, при винесені ухвали Ставищенського районного суду Київської області від 05.11.2018 року не враховано, що територіальна підсудність Окружного адміністративного суду міста Києва не поширюється на Київську область, а тому дана справа не підсудна цьому адміністративному суду, а підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Необхідність дотримання правил підсудності також узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року по справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ...».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, виходячи з аналізу позовної заяви та норм КАС України суд дійшов висновку про передачу адміністративного позову №378/1140/18 Київському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Керуючись статтями 26, частиною третьою статті 29, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Передати адміністративну справу №640/18266/18 на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Ухвала набуває законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур