Справа № 2540/2912/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2912/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Бойко Т.М.

представника відповідача Бабенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, справу за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі- ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі-відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 07.08.2018 ВП № 56608935.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №825/16/18 ним було розглянуто заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та видано наказ № 163 від 09.07.2018 про відмову в наданні такого дозволу. Про вказані обставини та про необхідність закінчення виконавчого провадження відповідача було повідомлено листом. Разом із тим, 07.08.2018 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Крім того, позивач вказує на те, що спірна постанова є незрозумілою, в чому саме полягає невиконання позивачем судового рішення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

23.08.2018 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

04.09.2018 на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено наступне. Так, позивачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №825/16/18 дійсно розглянуто заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Однак рішення в порядку та у спосіб, визначений Земельним кодексом України, позивачем не прийнято, що у свою чергу свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин. Враховуючи, що рішення суду позивачем не виконано, державним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесено постанову про накладення штрафу. Вважає, що при винесенні спірної постанови державний виконавець діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.09.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі № 2540/2845/18.

30.11.2018 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Крім того зазначив, що спірна постанова не відповідає критерію законності, оскільки не містить мотивації, з яких саме обставин відповідач дійшов висновку, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №825/16/18 позивачем не виконано.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце озгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Чернігівським окружним адміністративним судом рішенням від 27.02.2018 у справі № 825/16/18 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листі від 29.11.2017 № С-28975/0-13435/6-17, та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.10.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняти рішення в порядку та спосіб, визначений Земельним кодексом України.

05.05.2018 Чернігівським окружним адміністративним судом, видано виконавчий лист № 825/16/18

15.06.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М. за заявою стягувача та на підставі виконавчого документа № 825/16/18 відкрито виконавче провадження ВП № 56608935, про що винесено відповідну постанову.

Пунктом 2 даної постанови позивача повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 10.07.2018 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило відповідача, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду виконано, оскільки за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_3 від 06.10.2017 видано наказ від 09.07.2018 № 163, яким відмовлено у наданні останній дозволу на розроблення документації із землеустрою. Відмова у наданні ОСОБА_3 такого дозволу аргументована тим, що разом з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не надано належних документів чи матеріалів, які б вказували бажане місце розташування земельної ділянки, необхідну площу, розміри земельної ділянки, суміжних власників/користувачів тощо.

07.08.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М. винесено постанову, якою у відповідності до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", на позивача накладено штраф в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

13.09.2018 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 2540/2845/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.07.2018 № 163 ''Про відмову в наданні дозволу із землеустрою'', який було видано на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 825/16/18.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з винесенням державним виконавцем постанови про накладення штрафу при примусовому виконанні виконавчого листа № 825/16/18.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України ''Про виконавче провадження'' № 1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Статтею 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Представник позивача як на підставу протиправності спірного рішення посилається на те, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №825/16/18 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області видано наказ № 163 від 09.07.2018, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. Відмова у наданні ОСОБА_3 такого дозволу аргументована тим, що разом з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не надано належних документів чи матеріалів, які б вказували бажане місце розташування земельної ділянки, необхідну площу, розміри земельної ділянки, суміжних власників/користувачів тощо.

Однак вказані доводи спростовані рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі № 2540/2845/18, яке в силу статті 129 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У ході розгляду даної адміністративної справи суд також встановив, що наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.07.2018 № 163 "Про відмову в наданні дозволу із землеустрою" був предметом дослідження у справі № 2540/2845/18.

13.09.2018 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 2540/2845/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.07.2018 № 163 ''Про відмову в наданні дозволу із землеустрою''.

При цьому суд враховує приписи частини четвертої статті 78 КАС України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини щодо протиправності наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09.07.2018 № 163, які при розгляді цієї адміністративної справи не підлягають доказуванню.

Також на спростування доводів позивача щодо виконання судового рішення від 27.02.2018 у справі № 825/16/18 станом на час винесення спірної постанови (07.08.2018), представником відповідача в судовому засіданні надано заяву позивача від 22.10.2018 про фактичне виконання судового рішення та постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2018 за виконавчим листом № 825/16/18. Тобто, фактично вказане судове рішення виконано після відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення штрафу, що у свою чергу свідчить про правомірність застосування до позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн., відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд при розгляді даної справи відповідно до частини другої статті 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі ''Юрій Миколайович Іванов проти України'' (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі ''Півень про України'' визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання позивача на те, що державний виконавець у мотивувальній частині спірної постанови не зазначив, з яких саме обставин відповідач дійшов висновку, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №825/16/18 позивачем не виконано заслуговує на увагу, проте, суд зазначає, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення судом відхиляються як безпідставні, відтак, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2018.

Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (проспект Миру, 14, м. Чернігів, 14021, ).

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, )

Третя особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1

Суддя І.І. Соломко