Справа № 803/696/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Лозовський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/196/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представник апелянта: Виш А.А.

представник позивача: Бугайова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року у справі № 803/696/18 за адміністративним позовом Фермерського господарства «Пан Продукт» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ :

13.04.2018р. позивач Фермерське господарство «Пан Продукт» звернувся в суд із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними дій щодо виключення з Реєстру платників єдиного податку четвертої групи відповідних записів про ФГ «Пан Продукт» , визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2017р. № та зобов'язання внести до Реєстру платників єдиного податку відповідні записи про платника єдиного податку четвертої групи ФГ «Пан Продукт» .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Виш А.А. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача Бугайова А.О. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, контролюючим органом проведено камеральну перевірку ФГ «Пан Продукт» щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 08.06.2017р. № 3940/03-20-12-05/33309000.

Вказаним актом перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних № 30/2 від 25.12.2015р. та № 31/2 від 26.12.2015р., які були зареєстровані 11.01.2016р.

За результатами перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 05.10.2017р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі - 27 699,67 грн.

Станом на 01.01.2018р. в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 14010100 за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг ) за ФГ «Пан Продукт» рахується заборгованість в розмірі - 27910,95 грн. Тому, позивач не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. (а.с. 66-67 )

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вимог ст.. 200-1 ПК України орган казначейства відкрив ФГ «Пан Продукт» як платнику податку на додану вартість електронний рахунок № 1339 в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким Податковий кодекс України доповнено статтею 200-1, що запровадила нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» із змінами та доповненнями (далі - Порядок №569).

За визначенням, наведеним у п.2 Порядку №569, електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

З аналізу п. 2, п.12 Порядку № 569 видно, що для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податків зобов'язаний перерахувати із свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації таких податкових накладних.

За змістом п.200-1.3 ст.200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за такою, яка зазначена у цій статті.

Як видно із матеріалі справи, ФГ «Пан Продукт» на користь контрагента ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» виписано податкову накладну від 26.12.2015р. №31/2 на суму 661 980,00 грн. в тому числі ПДВ 110 330,00 грн., а також податкову накладну від 25.12.2015р. №30/2 на користь контрагента ТзОВ «МЕЙН ФІНАНС ГРУП» на суму 1 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 166 666,67 грн.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів платник податку - продавець товарів зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Зокрема, останнім днем реєстрації податкових накладних від 25.12.2015р. №30/2 та від 26.12.2015р. №31/2 є 09.01.2016р. та 10.01.2016р. - відповідно. Станом на 04.01.2016 у позивача на електронному рахунку в СЕА ПДВ обліковувалась сума податку на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні в розмірі 51 669,97 грн., якої відповідно не вистачало для реєстрації вищевказаних податкових накладних на суму 276 996,7 грн.

З огляду на це, позивачем для поповнення реєстраційної суми, яка необхідна для реєстрації вищевказаних податкових накладних, 05.01.2016 р. через обслуговуючий банк ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» перераховано на електронний рахунок в СЕА ПДВ №1339 кошти в загальній сумі 230 000,00 грн. згідно платіжного доручення №23 від 05.01.2016 в сумі 120 000,00 грн. та в сумі 110 000,00 грн. згідно платіжного доручення №267 від 05.01.2016р.

Вказані кошти надійшли на рахунок в казначействі 05.01.2016р., що підтверджено платіжними дорученнями № 3995984 та № 3996653. (а.с. 13; а.с. 15 )

В п. 200-1.5 ст. 200-1 ПК України передбачено, що кошти які надійшли на рахунки, визначені у п.п «а»-«в» п. 200-1.2 даної статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня.

Тобто, станом на 06.01.2016 р. в позивача на електронному рахунку в СЕА ПДВ мала б обліковуватись сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в розмірі - 281669,97 ( 51669,97, що були станом на 04.01.2016 р. + 230000, що були сплачені 05.01.2016 р. )

З матеріалів справи видно, що 09.01.2016 р. ФГ «Пан Продукт» в межах строку, наданого на реєстрацію податкових накладних вчинив спробу зареєструвати податкові накладі від 25.12.2015 р. № 30/2 та від 26.12.2015 р. № 31/2. Однак, податковий орган в реєстрації податкових накладних відмовив з підстав відсутності необхідного ліміту для їх реєстрації, що підтверджується квитанціями від 09.01.2016 р. про реєстрацію податкових накладних. (а.с. 22-23 )

Проте, в порушення п. 200-1.5 ст. 200-1 ПК України кошти в сумі 230 000,00 грн., які були сплачені ФГ «Пан Продукт» згідно платіжних доручень для поповнення реєстраційної суми не надійшли вчасно на електронний рахунок платника в СЕА ПДВ, що підтверджено витягом з СЕА ПДВ від 09.01.2016 №1. Дана операція здійснена лише 11.01.2016р., що підтверджується витягом з СЕА ПДВ від 11.01.2016 № 5.

Тому реєстрація податкових накладних від 25.12.2015 №30/2 та від 26.12.2015 №31/2 на загальну суму ПДВ 276 996,70 грн. відбулась лише 11.01.2016р. з простроченням граничного строку для реєстрації податкових накладних відповідно на 1 та 2 дні не з вини ФГ «Пан Продукт».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, податковий орган як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України. Оскільки, відсутність необхідних коштів на електронному рахунку платника податків не з вини позивача та не забезпечення приймання податкових документів в електронному вигляді контролюючим органом позбавило можливості позивача вчасно провести реєстрацію податкових накладних в строки визначені п.210.10 ст. 201 ПК України. Тому, податковий орган протиправно застосував до ФГ «Пан Продукт» штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН згідно податкового повідомлення рішення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковий орган в порушення вимог ст.ст. 291, 298, 299 ПК України відмовляючи позивачу у підтверджені його статусу як платника єдиного податку без прийняття рішення про анулювання його реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку четвертої групи відомостей про ФГ «Пан Продукт» діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року у справі № 803/696/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 30.11.2018р.