Справа № 520/8897/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 листопада 2018 р. № 520/8897/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання відповідача бездіяльним, визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати відповідача бездіяльним при розгляді заяви про зарахування до страхового стажу певного періоду при призначенні пенсії, визнати протиправною відмову у зарахуванні до страхового стажу період знаходження по інвалідності період з 20.10.2005 року по 13.03.2012 року при призначенні пенсії за віком;

- зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до страхового стажу роботи з року період догляду за дитиною - інвалідом при призначенні пенсії за віком та зробити перерахунок пенсії за віком, враховуючи період з 20.10.2005 року по 13.03.2012 року додатково.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням з 20.10.2005 року, у зв'язку з чим отримувала пенсію по інвалідності. До стажу роботи позивача при нарахуванні пенсії за віком зараховано 22 року 8 місяців та 5 днів, проте протиправно, на думку позивача, не враховано 6 років 4 місяці 23 дні, оскільки до стажу роботи зараховується час знаходження на інвалідності, якщо непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію згідно із законодавством. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу певного періоду, а саме період знаходження по інвалідності з 20.10.2005 року по 13.03.2012 року, проте отримала відмову. Як вказано позивачем відповідачем безпідставно не враховано вказаний період у зв'язку з інвалідністю позивача або у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом, оскільки такий має бути врахований. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 17.05.2018 року прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки період знаходження на інвалідності внаслідок загального захворювання при призначенні пенсії за віком не враховано до загального трудового стажу, з огляду на положення ст.24, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими визначено, що період знаходження на інвалідності внаслідок загального захворювання зараховується тільки при призначенні пенсії по інвалідності. Також представником відповідача вказано, що неможливим є і зарахування до стажу роботи позивача періоду у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом, оскільки відсутні дані в системі персоніфікованого обліку та дитину позивача вперше було офіційно визнано інвалідом з дитинства 3 групи тільки в жовтні 2000 року, тобто після досягнення 18-річного віку, а позивачем не були надані документи, що засвідчують перебування на інвалідності як дитини-інваліда (тобто до 18-річного віку). Отже, на думку відповідача, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У наданому до суду відзиві на позов, представником відповідача, зокрема, заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності як інвалід 3 групи загальне захворювання з 20.10.2005 року, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2, з якого також вбачається, що така пенсія була продовжена позивачу до 01.09.2013 року (а.с.9).

Судовим розглядом справи встановлено, що позивачу з 13.03.2012 року Микитівським УПФУ м. Горлівка згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена пенсія за віком.

В подальшому, позивач відповідно до довідки від 31.10.2016 року №68 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області (а.с.22) та була взята на пенсійний облік у Ізюмському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, позивач отримує пенсію за віком багатодітним матерям і матерям (батькам) інвалідів (а.с.17).

У адміністративному позові позивачем вказано, що її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом дитинства 3 групи з 12.10.2000 року по теперішній час, тобто після набуття ним повноліття.

При цьому, як свідчать матеріали справи з 04.11.2004 року позивач була звільнена з роботи у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку за ст.38 КЗпП.

Позивачем зазначено, що вона зверталась до відповідача із заявою про зарахування до стажу роботи відповідного періоду, однак отримала відповідь про відмову без зазначення підстав для зарахування до стажу роботи періоду догляду за дитиною інвалідом з дитинства або знаходження на інвалідності її самої. В подальшому, позивач повторно звернулась до відповідача із відповідною заявою, однак жодної відповіді не отримала.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що 25.01.2018 року позивачем було направлено засобами поштового зв'язку до відповідача заяву про перерахунок страхового стажу для призначення та виплати пенсії за віком, яка була отримана відповідачем (а.с.13, 12). У зазначеній заяві позивач вказала, що розрахунок її страхового стажу здійснено невірно з врахуванням того, що станом на 21.09.2011 року позивач, на думку територіального органу Пенсійного фонду України, мала стаж роботи 22 роки 8 місяців 5 днів, однак оскільки її було звільнено з роботи 16.06.2005 року у зв'язку з доглядом за дитиною інвалідом і здійснювала вона його до визнання її самої інвалідом, тобто до 21.09.2011 року, то необхідним є зарахування до її страхового стажу 6 років 3 місяців 5 днів.

Листом №67/М-14 від 06.02.2018 року відповідачем у відповідь на заяву позивача повідомлено, що згідно матеріалів електронної справи вона отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та загальний трудовий стаж становить 22 роки 08 місяців 05 днів. Також зазначено, що період знаходження на інвалідності внаслідок загального захворювання при призначенні пенсії за віком не враховано до загального трудового стажу, тому що відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного стажу, зараховується також період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого ст.26 цього Закону. Із посиланням на приписи ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що спочатку визначається розмір пенсії за віком, а потім обчислюється розмір пенсії по інвалідності і в цьому випадку період знаходження на інвалідності внаслідок загального захворювання зараховується до стажу роботи, щоб обчислити пенсію за віком, з якої потім буде обчислена пенсія по інвалідності.

На думку позивача, відповідачем вчинено протиправну бездіяльність під час розгляду її заяви та прийнято протиправну відмову у зарахуванні до страхового стажу відповідного періоду, що є протиправним та таким, що порушує її права.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Суд зазначає, що перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію визначений у статті 56 Закону № 1788-ХІІ.

Положеннями п. «є» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

При цьому, порядок встановлення часу догляду за інвалідом 1 групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду передбачено п. 10 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якою передбачено, що вказаний час догляду встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів І групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних Рад народних депутатів, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, чи потребу сторонньої допомоги можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути: свідоцтво про народження, або виписка із паспорта, або довідка органів управління житловим фондом тощо.

Відповідно до положень п.14 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в редакції чинній станом на 01.01.2005 року, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

До 01 січня 2005 року час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Згідно із положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» від 29 квітня 2004 року № 558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

У разі, якщо до січня 2004 року непрацююча працездатна особа доглядала за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, час догляду зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, незалежно від отримання допомоги або компенсації.

Періоди догляду за пенсіонерами зараховуються до страхового стажу на вказаних вище умовах при призначенні пенсій на загальних підставах.

Також суд зазначає, що порядок зарахування періодів до страхового стажу визначено положеннями ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

При цьому, як визначено приписами ч.1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як визначено положеннями ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 від 25.11.2005 року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з положеннями п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до приписів п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Як передбачено положеннями п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

З огляду на вище викладене, слід дійти висновку, що саме подання заяви для здійснення перерахунку пенсії відповідно до затвердженого цим Порядком Додатку 2 і є законною підставою для прийняття органом Пенсійного фонду будь-яких процесуальних рішень.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок страхового стажу для призначення та виплати пенсії за віком та відповідачем листом № 67/М-14 від 06.02.2018 року було надано позивачу роз'яснення щодо підстав для зарахування періоду знаходження позивача на інвалідності внаслідок загального захворювання до страхового стажу.

При цьому, суд зазначає, що вказаний лист не містить в собі ознак відмови, на яку посилається позивач, як не містить і доводів стосовно невідповідності поданої заяви позивача встановленому зразку для подання заяви для проведення перерахунку.

Отже, відповідач, діючи таким чином, допустив протиправну бездіяльність стосовно розгляду заяви позивача та прийняття за результатами такого розгляду відповідного рішення про відмову у її задоволенні або її задоволення як-то передбачено нормами діючого законодавства.

В той же час, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду знаходження по інвалідності період з 20.10.2005 року по 13.03.2012 року при призначенні пенсії за віком.

Однак, суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області при розгляді заяви про зарахування до страхового стажу певного періоду при призначенні пенсії та зобов'язання Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2018 року про перерахунок страхового стажу для призначення та виплати пенсії за віком.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (просп. Незалежності, 2, м. Ізюм, Харківська обл., 64309) про визнання відповідача бездіяльним, визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області при розгляді заяви ОСОБА_1 про зарахування до страхового стажу певного періоду при призначенні пенсії.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2018 року про перерахунок страхового стажу для призначення та виплати пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (просп. Незалежності, 2, м. Ізюм, Харківська обл., 64309, код ЄДРПОУ - 40387920).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження складено 05 грудня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.