Справа № 766/5949/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/5949/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Херсоні про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м. Херсоні, у якому просив скасувати постанову серії ВР № 236265 по справі про адміністративне правопорушення від 30 березня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постанова прийнята з грубим порушенням законодавства, що регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.. Також, позивач зазначав, що рухаючись крайньою лівою смугою він об'їжджав пошкоджене дорожнє покриття саме правої смуги дороги, а тому в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2018 року - в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Так, апелянт вказує, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки під час розгляду справи жоден з доводів позивача не був прийнятий до уваги, а також судом не було проаналізовано обставини справи у їх сукупності. Крім того, судом не було враховано, що відповідачем належними доказами не доведено факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу, Управління патрульної поліції в м. Херсоні зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, інспектором 4 роти УПП в Херсонській області ДПП, лейтенантом поліції Іваніцьким І.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 236265 від 30.03.2018 року, згідно з якою позивач, ОСОБА_1, 30.03.2018 року, керуючи транспортним засобом марки Мazda 6, д/н НОМЕР_1, рухався в крайній лівій смузі при цьому крайня права смуга була не зайнята та не мав наміру повернути ліворуч чи звернути, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що позивач порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також суд вказав, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст..ст. 252, 258, 276, 283 КУпАП, а факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України "Про Національну поліцію", Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вимоги п.11.5 Правил дорожнього руху встановлюють, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Позивач, обґрунтовуючи протиправність дій відповідача щодо инесення оскаржуваної постанови зазначав, що рухаючись крайньою лівою смугою він об'їжджав пошкоджене дорожнє покриття саме правої смуги дороги, а тому в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач, надаючи пояснення як під час винесення постанови, так і в позовній заяві послідовно описав усі обставини та зазначав, що рухаючись крайньою лівою смугою він об'їжджав пошкоджене дорожнє покриття саме правої смуги дороги, а тому в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності, а тому відсутні підстави для визнання його дій порушенням п. 11.5 Правил дорожнього руху. Зокрема, на підтвердження наведених підстав позивачем було надано в якості доказів фотографії пошкодженого дорожнього покриття.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня така обов'язкова ознака як вина.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка сама по собі не є доказом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ВР № 236265 від 30.03.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, однак зробив висновки, які не відповідають обставинам справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 236265 від 30.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення судового рішення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.