Справа № 607/16078/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 Справа №607/16078/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я. учасників справи: представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб: адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради з участю третіх осіб комунальної установи Тернопільський міський палац культури «Березіль», приватного підприємства «ЕВЕРЕСТ-ТЕР», товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІКА-Т», спільне мале підприємство «Науково-виробнича фірма «ОКО» про визнання протиправним дій Начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та скасування дії містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до Тернопільського міськрайонного суду із адміністративним позовом до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради з участю третіх осіб комунальної установи Тернопільський міський палац культури «Березіль», приватного підприємства «ЕВЕРЕСТ-ТЕР», товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІКА-Т», спільне мале підприємство «Науково-виробнича фірма «ОКО» про визнання протиправним дій Начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та скасування дії містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що 22.03.2016 року начальником Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесагою В.Й. видано містобудівні умови і обмеження № 641 забудови земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Позивачі вважають, що дії начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесаги В.Й., що пов'язані із видачею містобудівних умов і обмежень № 641 забудови земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 слід визнати протиправними, а містобудівні умови і обмеження № 641 від 22.03.2016 року скасувати з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.4 «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Містобудівною документацією на місцевому рівні є генеральний план м. Тернополя затверджений рішенням сесії Тернопільської міської ради від 10.08.2010 року № 5/37/11, план зонування м. Тернополя затверджений рішенням сесії Тернопільської міської ради № 6/44/12 від 27 січня 2014 року. Детальний план території не розроблявся.

Відповідно до плану зонування земельна ділянка на забудову якої видано містобудівні умови і обмеження відноситься до зони Г-4 Культурні та спортивні зони. Переважними видами використання є: театри, концертні зали, будинки культури, кінотеатри тощо.

Позивачі вказали, що незважаючи на вказані обмеження, були видані містобудівні умови і обмеження, зокрема на будівництво багатоповерхового житлового будинку культурно-мистецького центру та підземного паркінгу.

Також, позивачі зазначили, що містобудівні умови і обмеження суперечать ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, зокрема щодо максимальної допустимої щільності населення для житлової забудови.

Позивачі вказали, що наявність чинних містобудівних умов і обмежень порушує їх права як мешканців мікрорайону Дружба, оскільки загрожує цілісності будинків у яких вони мешкають.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Вказала, що позивачі звернулись до суду за захистом своїх житлових прав, зокрема прав на безпечне проживання у належних їм на праві приватної власності квартирах, оскільки спірне будівництво загрожує їхньому життю, порушує вимоги інсоляції в квартирах у яких вони проживають, порушує вимоги щодо допустимої щільності населення.

Представник третіх осіб адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, вказавши на те, що позивачі звернулись до суду за захистом цивільних прав, зокрема захисту права власності та житлових прав, а тому виниклий між сторонами спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача заперечила щодо закриття провадження у справі, вказавши на те, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Інші учасники справи вказали, що при вирішенні заявленого клопотання про закриття провадження у справі покладаються на думку суду.

Представник СМП «Науково-виробнича фірма «ОКО» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, заслухавши пояснення учасників судового розгляду вважає, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України - юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України - у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з наведеними положеннями КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Суд вважає неправильним поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

З матеріалів справи та пояснень представника позивачів вбачається, що позивачі звернулись до суду із позовом за захистом своїх приватних прав, зокрема прав на безпечне володіння та користування належною їй власністю - квартирами. Крім цього, позивачі не були учасниками публічно-правових відносин, пов'язаних із видачею спірних містобудівних умов і обмежень.

Отже, у позивачів існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути вирішені питання про усунення перешкод у володінні та користуванні належною їй власністю на квартири, а тому цей спір, на думку суду, не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства та є підставою для закриття провадження у даній справі.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 2а-6386/12/1070.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 238 КАС України - суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 2, ст. 5, п.1 ч.1 ст. 19, пунктами 1, 2, 7 ч.1 ст. 4, п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі № 607/16078/17 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради з участю третіх осіб комунальної установи Тернопільський міський палац культури «Березіль», приватного підприємства «ЕВЕРЕСТ-ТЕР», товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІКА-Т», спільне мале підприємство «Науково-виробнича фірма «ОКО» про визнання протиправним дій Начальника Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 № 641 від 22.03.2016 року та скасування дії містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 № 641 від 22.03.2016 року - закрити.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 роз'яснити, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич