Справа № 0840/3773/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 листопада 2018 року о/об 11 год. 59 хв.

Справа № 0840/3773/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо-Транс-Логістик» (87515, Донецька область, м.Маріуполь, Центральний район, вул.Італійська, буд.35; )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кормо-Транс-Логістик» (надалі – позивач або ТОВ «Кормо-Транс-Логістик») звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі – відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.06.2018 за №, №, винесені Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Позивачем у позові зазначено, що на підставі Акту перевірки №289/08-01-14-03/37380270 від 18.05.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення рішення: № від 06.06.2018, в якому встановлено порушення пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України та яким збільшено грошове зобов'язання на суму 31250,00 грн., з них: за податковим зобов'язанням – 25000,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями – 6250,00 грн.; № від 06.06.2018, в якому встановлено порушення п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України та яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 170,00 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені в адміністративному порядку. Рішенням ДФС залишила без задоволення скаргу. Транспортний податок у місті Запоріжжі встановлено рішенням Запорізької міської ради №52 від 26.04.2017 «Про внесення змін до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 15.01.2015 №8 (зі мінами, внесеними рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 №31 та від 21.12.2016 №50)». Позивач наполягає на тому, що правила стосовно визначення податкового зобов'язання щодо транспортного податку у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України не можуть застосовуватися раніше 2018 року.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позову заяву, в якому зазначено, що ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань правильності обчислення, своєчасності внесення до бюджету податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за 2017 рік, якою встановлено порушення вимог пп.267.2.1 п.267.2, п.267.4, п.267.7, пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України (Акт перевірки від 18.05.2018 за №289/08-01-14-03/37380270). Згідно даних Головного сервісного центру МВС України встановлено, що за ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» рахується транспортний засіб з номерним знаком АР8988АР, марки LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2013, об'єм двигуна 4367, місце реєстрації ВРЕР №1 м.Запоріжжя, середньоринкова вартість становить 2327521,01 грн. У 2017 році легковий автомобіль оподатковується транспортним податком, якщо його середньоринкова вартість перевищує 1200000,00 грн. (мінімальна заробітна плата – 3200,00 грн. х 375). Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. Відповідно до п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідач проти позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд з’ясував наступне.

Згідно даних Головного сервісного центру МВС України встановлено, що за ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» рахується транспортний засіб з номерним знаком АР8988АР, марки LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2013, об'єм двигуна 4367, місце реєстрації ВРЕР №1 м.Запоріжжя, середньоринкова вартість становить 2327521,01 грн.

Сторонами не заперечується даний факт.

ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань правильності обчислення, своєчасності внесення до бюджету податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за 2017 рік, якою встановлено порушення вимог пп.267.2.1 п.267.2, п.267.4, п.267.7, пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України, за результатами якої складено Акт перевірки від 18.05.2018 за №289/08-01-14-03/37380270.

ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2018, яким ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» визначено податкове зобов’язання з транспортного податку з юридичних осіб за 2017 рік у сумі 31250 грн. 00 коп. з яких: 25000 грн. 00 коп. – за податковими зобов’язаннями; 6250 грн. 00 коп. – за штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2018, яким ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» визначено податкове зобов’язання з транспортного податку з юридичних осіб за 2017 рік у сумі 170 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

У ст.265 Податкового кодексу України зазначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є складовим податку на майно.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п.8.3 ст.8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов’язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України зазначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України одним з принципів на яких ґрунтується Податкове законодавство України є принцип стабільності – коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Таким чином, суд вважає, що податкові зобов’язання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановлено цей податок. При цьому, визначення податкових зобов’язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення органом місцевого самоврядування.

Рішенням Запорізької міської ради №52 від 26.04.2017 «Про внесення змін до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 15.01.2015 №8 (зі змінами, внесеними рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 №31 та від 21.12.2016 №50)» Запорізька міська рада вирішила внести зміни до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 15.01.2015 №8 (зі змінами, внесеними рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 №31 та від 21.12.2016 №50).

Враховуючи наведене, рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку у м.Запоріжжі було прийнято у 2015 році, а податкові зобов'язання за цим податком виникають з 2016 року.

У пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України зазначено, що об’єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п’яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об’єму циліндрів двигуна, типу пального". Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п’яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об’єм циліндрів двигуна, тип пального.

Враховуючи матеріали справи, суд погоджується з позицією відповідача, його розрахунками середньоринкової вартості транспортного засобу, що транспортний засіб, який зазначений вище та належить позивачу, є об’єктом оподаткування у 2017 році.

Відповідно до пп.267.6.4 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Згідно з пп.267.6.6 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до пп.«б» пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Доказів сплати транспортного податку позивач до суду не надав.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, на думку суду ГУ ДФС у Запорізькій області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2018, яким ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» визначено податкове зобов’язання з транспортного податку з юридичних осіб за 2017 рік у сумі 31250 грн. 00 коп.

Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як передбачено п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов’язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов’язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відтак, позивач, як платник транспортного податку з юридичних осіб за 2017 рік повинен був подати відповідну звітність до контролюючого органу. Доказів вчинення вказаних дій позивач до суду не надав. Отже, ГУ ДФС у Запорізькій області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення форми № від 06.06.2018, яким ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» визначено податкове зобов’язання з транспортного податку з юридичних осіб за 2017 рік у сумі 170 грн. 00 коп. за штрафною (фінансовою) санкцією.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 06.06.2018 за №, № відповідачем прийняті обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а, отже, є правомірними.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2018.

Суддя О.О. Прасов