Справа № 826/18160/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

Київ

справа №826/18160/16

адміністративне провадження №К/9901/65074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року (суддя-доповідач Костюк Л.О., судді: Бужак Н.П., Кузьменко В.В.) у справі за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнень) до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" (далі - Підприємство/відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 335 515 092,46 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2018 року позов задоволено.

Вважаючи, що зазначена постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору й залишено апеляційну скаргу без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2018 року; далі - КАС України), оскільки до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору в сумі 8 206 656,44 грн.

При цьому, відповідачеві надано десятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення встановленого судом недоліку апеляційної скарги.

Копії ухвал Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року Підприємство одержало 17 жовтня 2018 року.

Ухвалою від 19 жовтня 2018 року Шостий апеляційний адміністративний суд (якому відповідно до частини 3 статті 29 КАС України та частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" було передано справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах") повернув апеляційну скаргу особі, що її подала, на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України у зв'язку із неусуненням у встановлений судом строк її недоліку.

Не погоджуючись з постановленою апеляційним судом ухвалою від 19 жовтня 2018 року, відповідач звернувся з касаційною скаргою (з врахуванням доповнень), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив зазначену ухвалу скасувати, зазначаючи, що її судом постановлено раніше закінчення наданого Підприємству для усунення недоліку апеляційної скарги строку, а розмір судового збору, докази сплати якого вимагав подати суд, обраховано ним неправильно; крім того ухвалою від 10 вересня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, тоді як Підприємством порушувалось питання відстрочення сплати останнього.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач в письмовому відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до апеляційної скарги встановлено статтею 296 КАС України, відповідно до частини 5 якої до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, за змістом частин 1 та 2 якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України).

Разом з тим, приписами частини 5 статі 298 КАС України встановлено, що питання про повернення апеляційної скарги суд вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення її недоліків.

Так, наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Підприємство отримало 17 жовтня 2018 року й саме з цієї дати розпочався встановлений вказаною ухвалою десятиденний строк для усунення її недоліку, проте оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена Шостим апеляційним адміністративним судом 19 жовтня 2018 року, тобто до закінчення встановленого відповідачеві строку, чим фактично позбавлено останнього можливості усунути виявлений судом недолік.

Крім того ухвалою від 10 вересня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд відмовив в задоволенні клопотання Підприємства про звільнення від сплати судового збору, хоча зазначеного питання як такого відповідач не порушував, а в доданому до апеляційної скарги клопотанні від 29 серпня 2018 року просив суд відстрочити йому сплату зазначеного збору.

Разом з тим, обраховуючи в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 10 вересня 2018 року належну до сплати Підприємством суму судового збору, апеляційний суд припустився помилки, оскільки не врахував подану контролюючим органом заяву про уточнення позовних вимог, якою фактично зменшено розмір останніх з 364 740 285,73 грн. до 335 515 092,46 грн. й саме у зменшеній сумі позов було розглянуто та задоволено Окружним адміністративним судом м.Києва.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, враховуючи викладене вище, ухвала суду попередньої інстанції не відповідає вимогам зазначеної статті.

За таких обставин та на підставі частини 1 статті 353 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду