Справа № 281/769/18
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/769/18
Провадження по справі 2-а/281/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судових засідань Гельвейчук І.А.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача Ладошка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ладошко Григорія Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2018 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Ладошко Г.М. про визнання дій інспектора незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК 785705 від 21.09.2018.

Свої вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51, 00 грн. Підставою було те, що позивач 21.09.2018 о 18 год. 50 хв. керував автомобілем на автодорозі Київ- Ковель-Ягодин, 180 км обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки, зазначеного у ній порушення Правил дорожнього руху не допускав, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовільнити їх з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити з підстав викладених у позові, а диск з відеофіксацією долучений відповідачем до поданого ним письмового заперечення від 25.10.2018 визнати неналежним доказом.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених в письмових запереченнях.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.10.2018 поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Ладошком Г.М. винесено постанову серії НК 785705 від 21.09.2018 за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в якій зазначено, що 21.09.2018 о 18 год. 50 хв. керував автомобілем по автодорозі Київ- Ковель-Ягодин, 180 км обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частина 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.3 "в" ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він нібито керував автомобілем обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки.

Ладошко Г.М. в судовому засіданні підтвердив, що безпосередньо не був очевидцем порушення п. 2.3 в ПДР України ОСОБА_2, а також підтвердив, що на диску з відеофіксацією події, який міститься у матеріалах справи та надійшов із запереченням на позовну заяву, не міститься доказової інформації з приводу даного порушення за яке ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, при винесені постанови уповноваженою особою капралом поліції Ладошком Г.М не доведено взагалі порушення позивачем п. 2.3в Правил дорожнього руху та скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК 785705 від 21.09.2018 складена без складання протоколу про скоєння правопорушення, з порушенням ч.ч.5, 6 ст. 258 КУпАП, якими передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

У частинах 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Серед перелічених статей, ст. 121 КУпАП немає.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу відповідно до ст.. 283 КУпАП, що ви означає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Жодних належних та допустимих доказів щодо керування позивачем автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, відповідач суду не надав.

Наданий суду диск з відеозаписом є неналежними доказами в розумінні статті 73 КАС України, оскільки не містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч.3,4 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В зв'язку з вищенаведеним вимоги позову є обгрунтованими та повністю доведеними, а тому підлягають задоволенню..

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-263, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ладошко Григорія Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовільнити.

Скасувати постанову серії НК № 785705 від 21.09.2018 у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ладошко Григорія Михайловича.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Повний текст рішення суду буде виготовлений 03 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.Д. Свинченко