Справа № 0440/5113/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 листопада 2018 року

м. Дніпро

справа № 0440/5113/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Юрко І.В., перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року у справі №0440/5113/18 за позовом Закритого акціонерного товариства науково-виробниче об’єднання “Нептун” до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №0440/5113/18 з апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року.

Ухвалою судді-доповідача від 06.11.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року у справі №0440/5113/18 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу Третього апеляційного адміністративного суду документу про сплату судового збору.

Копія ухвали суду від 06.11.2018 року отримана скаржником 15.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 31.11.2018 року (з урахуванням терміну необхідного на поштовий перебіг) недоліки апеляційної скарги не були усунуті у встановлений судом термін.

Разом з тим, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у зв’язку із тяжким майновим станом, відстрочення або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно ст.5 ЗУ “Про судовий збір” скаржник не відноситься до жодної з зазначених категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору, а отже підстав для звільнення від сплати судового збору не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Отже відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов’язком.

На думку суду, неналежна організація розрахунків чи фінансування суб'єкта владних повноважень не є тотожним майновому стану сторони у справі, тому не є передбаченою законодавством України підставою для відстрочення строку для сплати судового збору.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

Суд також зазначає, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, скаржник не навів суду обґрунтованих підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданого до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Положеннями ч.2 ст.298 та ч.2 ст.196 КАС України передбачено, що строк на усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи те, що скаржник в заявленому клопотанні не зазначає строк, який йому потрібний для сплати судового збору та не надав докази що судовий збір буде сплачений у найближчий час, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст.169, 298, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області щодо звільнення від сплати судового збору, відстрочення або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року у справі №0440/5113/18.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року у справі №0440/5113/18 за позовом Закритого акціонерного товариства науково-виробниче об’єднання “Нептун” до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу - повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 30 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя І.В. Юрко