Справа № 806/2378/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2378/18

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

30 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника апелянта: Літвіна С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року (рішення ухвалено у м. Житомирі, повний текст рішення складено 01.08.2018, час ухвалення рішення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним і скасування п.66 рішення №53 від 08.07.2016, визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання розглянути питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України , в якому просив:

1.1. визнати протиправним і скасувати пункт 66 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи з 29.08.2013 внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53;

1.2 визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду належним чином заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи з 13.06.2017 внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії;

1.3. зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи з 13.06.2017 внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, з урахуванням його права на виплату грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2017, підтвердженого поданими ним до заяви до Новоград-Волинського ОМВК від 06.07.2017 усіма належними документами, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. 19 липня 2018 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним та скасовано пункт 66 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності з 29.08.2013, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53.

2.2. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 13.06.2017, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

2.3. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 13.06.2017, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії та за результатами розгляду прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

2.4. У решті позовних вимог - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду позов, так як ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, який, на думку апелянта, почав обраховуватися з серпня 2016 року, однак позивач звернувся до суду тільки 30.05.2018 року, клопотання про поновлення пропущеного строку не подавав.

4. Також апелянт зазначає, що право на звернення позивача для отримання одноразової грошової допомоги виникло з 20.09.2013 року, тобто моменту встановлення 3 групи інвалідності. Повторне встановлення позивачу вищої групи інвалідності у 2017 році не може вважатися підставою для виплати йому відповідної одноразової допомоги.

5. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. ОСОБА_2 проходив кадрову військову службу на посаду офіцерського складу в період з 05.08.1983 по 16.12.1992. Зокрема, в період з 07.07.1988 по 13.02.1989 позивач проходив військову службу року на території Республіки Афганістан, де в той час велись бойові дії та приймав участь у бойових діях в складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копіями виписки з наказу військової частини НОМЕР_1 від 12.12.1992 №184 , довідки Новоград-Волинсько-Червоноармійського ОМВК №79 від 07.08.2013, довідки Новоград-Волинського ОМВК №31 від 19.04.2018.

7. Відповідно до витягу з проколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №2091 від 20.08.2013 встановлено множинні вогнепальні осколкові поранення голови та грудної клітини у ОСОБА_2 , які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

8. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 29.07.2013 позивачу з 29.07.2013 до 01.08.2014 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

9. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 20.09.2013 позивачу з 29.08.2013 до 01.10.2018 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

10. Встановлено, що у зв`язку із встановленням позивачу з 29.08.2013 ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_2 звертався до Новоград-Волинсько-Червоноармійського ОМВК із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

11. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва бо інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53, позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з підстав, що ОСОБА_2 отримав інвалідність до внесення відповідних законодавчих змін, які передбачали виплату такої допомоги.

12. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 17.06.2017 позивачу з 13.06.2017 безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

13. У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 13.06.2017, ОСОБА_2 06.07.2017 звертався до Новоград-Волинського ОМВК із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

14. Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України вих.№248/3/6/145 від 15.01.2018 було повідомлено Житомирський ОВК про те, що 08.07.2016 документи ОСОБА_1 вже розглядалися комісією Міністерства оборони України, якою прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

15. Новоград-Волинським ОМВК супровідним листом вих. №1251 від 23.05.2018 було направлено на адресу позивача копію листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України вих.№248/3/6/145 від 15.01.2018 та копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва бо інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53.

16. Не погоджуючись із діями відповідача, наголошуючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду III групи з 29.08.2013, а також не розглянув належним чином заяву позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як інваліду II групи з 13.06.2017, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

17. Позивач зазначив, що 25.12.2014 звертався із заявою до Міністерства оборони України через Новоград-Волинський - Червоноармійський ОМВК про виплату одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" як інваліду III групи з 29.08.2013, однак, вказана одноразова грошова допомога позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

18. За твердженнями позивача, після встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності з 13.06.2017, позивач 06.07.2017 звертався до Міністерства оборони України через Новоград-Волинський ОМВК про виплату одноразової грошової допомоги згідно статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" як інваліду II групи з 13.06.2017.

19. Вказував, що листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України вих.№248/3/6/145 від 15.01.2018 було повідомлено Житомирський ОВК про те, що 08.07.2016 документи ОСОБА_1 вже розглядалися комісією Міністерства оборони України, якою прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

20. Зазначив, що 25.05.2018 Новоград-Волинським ОМВК було направлено на адресу позивача копію листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України вих.№248/3/6/145 від 15.01.2018 та копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва бо інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53.

21. Наголосив, що згідно п.66 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва бо інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53, позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з підстав, що ОСОБА_2 отримав інвалідність до внесення відповідних законодавчих змін, які передбачали виплату такої допомоги.

22. За твердженнями позивача, відповідач протиправно відмовив йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду III групи з 29.08.2013, а також не розглянув належним чином заяву позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як інваліду II групи з 13.06.2017.

23. Відповідач заперечив проти позову, вказав, що суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду позов, так як ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, який, на думку апелянта, почав обраховуватися з серпня 2016 року, однак позивач звернувся до суду тільки 30.05.2018 року, клопотання про поновлення пропущеного строку не подавав.

24. Також апелянт зазначає, що право на звернення позивача для отримання одноразової грошової допомоги виникло з 20.09.2013 року, тобто моменту встановлення 3 групи інвалідності. Повторне встановлення позивачу вищої групи інвалідності у 2017 році не може вважатися підставою для виплати йому відповідної одноразової допомоги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

26. Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

27. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

28. Відповідно до рішення Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

29. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

30. Статтею 19 Основного Закону проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

31. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).

32. Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

33. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом №2011-ХІІ. Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

34. Так, положеннями частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної відмови, оформленої протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

35. Згідно з ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві,

36. Частиною шостою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

37. Суд зазначає, що на момент розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняття оскаржуваної відмови (08.07.2016), позивач мав визначене законодавством право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

38. Суд наголошує, що конституційні права позивача не можуть обмежуватися чи ставитися у залежність від трактування суб`єктом владних повноважень тих чи інших правових норм а аспекті їх ретроактивної дії.

39. Враховуючи вищевикладене, відмова апелянта, оформлена протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53 винесена з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та не відповідає ч.2 ст.2 КАС України.

40. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 13.06.2017, ОСОБА_2 06.07.2017 звертався до Новоград-Волинського ОМВК із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

41. Водночас, листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України вих.№248/3/6/145 від 15.01.2018 було повідомлено Житомирський ОВК про те, що 08.07.2016 документи ОСОБА_1 вже розглядалися комісією Міністерства оборони України, якою прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

42. Суд першої інстанції правильно звернув увагу апелянта, що відповідно до змісту з витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53, предметом розгляду та відмови у призначенні одноразової грошової допомоги є заява ОСОБА_2 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу з 29.08.2013 ІІІ групи інвалідності.

43. Заява позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу з 13.06.2017 ІІ групи інвалідності не була та не могла бути предметом розгляду на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016, оскільки була складена та підписана позивачем лише 06 липня 2017 року.

44. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерством оборони України не було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 06.07.2017 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу з 13.06.2017 ІІ групи інвалідності, а відмова у такому розгляді із посиланням на протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 є порушенням ч.2 ст.19 Основного Закону та не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

45. Застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи з 13.06.2017, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

46. Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про пропущення ним строків звернення до суду, так як він про порушення своїх прав дізнався тільки в 2018 році. Ці факти апелянтом не спростовані.

47. Суд вважає, що апелянтом в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, оформленої протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №53, а також неналежного розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи з 13.06.2017, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

48. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

54 Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.