Справа № 1840/3405/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 р. Справа №1840/3405/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту Охтирської міської ради по невизнанню за ОСОБА_1, статусу члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про надання статусу члена сім'ї -вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи та зобов'язати надати вказаний статус з наданням відповідного посвідчення.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що померлий чоловік ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військовому званні рядового в період з 29.04.1989 року по 21.07.1989 року. Під час проходження військової служби він отримав радіаційне опромінювання, у зв'язку з чим отримав захворювання, та йому було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У липні місяці 2018 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради з заявою про надання їй статусу та відповідно посвідчення вдови особи з інвалідністю внаслідок війни, але Управлінням було відмовлено у наданні такого посвідчення, так як причина смерті чоловіка позивача пов'язана з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків) а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що встановлення статусу дружинам померлих учасників ліквідації наслідки аварії на ЧАЕС, смерть яких пов'язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації аварії на ЧАЕС, статтею 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено. Згідно витягу з протоколу ВЛК № 279 від 12.07.2018 смерть ОСОБА_2 пов'язана з виконанням обов'язків військової служби ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для встановленню ОСОБА_1, як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС, статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з пунктом статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 38).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 13)

ОСОБА_2 (чоловік позивача) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Відповідно до копії довідки до акту огляду у МСЕК серії 12 ААА № 669759 ОСОБА_2 також було встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 18). Даний факт також підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 01.03.2018 року Управлінням соціального захисту населення Охтирської міської ради, в якому зазначено, що пред'явник цього посвідчення є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 16)

Чоловік позивача, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданим Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 12).

Відповідно до витягу з протоколу Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол від 12.07.2018 року № 279), захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2, яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19).

Як зазначено у позовній заяві, у липні місяці 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради з заявою про надання їй статусу та відповідно посвідчення вдови особи з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 31.07.2018 року № 6128 Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради відмовлено позивачу у встановленні зазначеного статусу, оскільки відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 12.07.2018 № 279 захворювання та причина смерті її чоловіка ОСОБА_2 пов'язані з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Враховуючи, що вищезазначений висновок не відповідає вимогам чинного законодавства, права на встановлення статусу члена сім'ї померлого ветерана війни вона не має (а.с. 22).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов'язки військової служби та тилового забезпечення, пов'язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

З матеріалів справи судом встановлено, а саме з протоколу Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол від 12.07.2018 року № 279), що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 (померлий чоловік позивача), пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 19).

Пунктом 1, 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа, зокрема, військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З огляду на зазначені правові норми обов'язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до посвідчення посвідченням серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 (померлий чоловік позивача) був учасником по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Крім того відповідно до запису у військовому квитку ОСОБА_2 (померлий чоловік позивача) в період з 29.04 по 21.07.1989 року приймав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 21).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, зі змісту вищезазначеної норми слідує, що чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється також і на членів сім'ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-XII (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

Абзацом 2 пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни передбачено, що, зокрема, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2, який відповідно до посвідчень віднесений до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та був інвалідом 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, суд дійшов висновку, що позивач у відповідності до вимог статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім'ї загиблого інваліда війни, а тому відповідач неправомірно відмовив у задоволенні її заяви. А відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту Охтирської міської ради по невизнанню за ОСОБА_1 статусу члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язання Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про надання статусу члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради надати вказаний статус члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи з наданням відповідного посвідчення, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення статусу члена сім'ї загиблого (померлого) військовослужбовця, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі «Посвідчення члена сім'ї загиблого» є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідача, а відтак позовні вимоги про зобов'язання Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради надати вказаний статус члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи з наданням відповідного посвідчення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту Охтирської міської ради (вул. Перемоги, 1, м. Охтирка, Сумська область, 42700, ) по невизнанню за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) статусу члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради (вул. Перемоги, 1, м. Охтирка, Сумська область, 42700, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про надання статусу члена сім'ї - вдови померлого ветерана війни - інваліда війни 2 групи.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек