Справа № 2140/1682/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1682/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 21 червня 2018 року № та рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих (далі-позивач, Підприємство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 21 червня 2018 року №, яким збільшена сума грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 11596,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 2899,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки податковим органом складений акт від 11.05.2018р. № 91/21-22-14-01/03972809. На підставі вказаного акта прийняті податкові повідомлення-рішення, один з яких позивач вважає протиправним та просить скасувати. Зокрема, позивач не погоджується з висновками контролюючого органу про заниження Підприємством податку на прибуток, які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018р. № НОМЕР_1. Так, не погоджуючись з вказаним висновком податкового органу позивач посилається на правомірність своїх дій щодо включення до витрат Підприємства підрядних робіт по ремонту покрівлі будівлі гаражних боксів та надання інформаційних послуг з висвітлення інформації про діяльність підприємства на Інтернет ресурсі "Херсонщина за день". Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 16 серпня 2018 року вирішено відкрити провадження у справі, здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 вересня 2018 року. Проте, розгляду справи не відбулось, так як з 03 вересня 2018 року по 05 жовтня 2018 року головуючий суддя по справі перебував на лікарняному. Відтак, ухвалою від 09 жовтня 2018 року підготовче засідання по справі призначено на 01 листопада 2018 року.

Ухвалою від 01 листопада 2018р. закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 15 листопада 2018р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначила, що перевіркою встановлено, що позивачем укладено з ФОП ОСОБА_3 договір підряду від 05.10.2015 року № 1/39, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 виконав заміну м'якої крівлі площею 310 м. кв. в будівлі гаражних боксів, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, 179, вартість робіт по договору складає 48530,00 грн. Також перевіркою встановлено, що приміщення, які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, 179 передані позивачем в оренду ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Згідно укладених вищезазначених договорів оренди, орендарі повинні відшкодовувати експлуатаційні витрати по догляду за приміщенням Орендодавцю. Відповідач зазначає, що витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають факт здійснення господарських операцій, які є підставою для формування бухгалтерського та і відповідно податкового обліку платника податків. Отже, податковий орган дійшов до висновку, що в порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. №318, позивачем завищенні витрати стосовно задокументованого придбання підрядних робіт від ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 48420,00 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що перевіркою встановлено, що позивачем завищено за 2017 рік адміністративні витрати за рахунок віднесення до витрат без оформлення належним чином первинних бухгалтерських документів по отриманим послугам згідно Договорів про надання інформаційних послуг від 2017 року з ФОП ОСОБА_6, на загальну суму 16000,00 грн. без ПДВ. З огляду на викладене, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та, проаналізувавши норми законодавства, судом встановлено наступне.

Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих створене засновником Українським товариством глухих в особі його Центрального правління згідно з постановою президії ЦП УТОГ від 10 грудня 1991 року № 112 та зареєстроване виконавчим комітетом ОСОБА_1 народних депутатів Дніпровського району м. Херсон 19.12.1991 року за № 238.

На підставі наказу Головним управлінням ДФС у Херсонській області № 340 від 23.03.2018р. у період з 05.04.2018 року по 04.05.2018 року інспекторами ГУ ДФС у Херсонській області проведена документальна планова виїзна перевірка Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих податкового, валютного законодавства та щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. За результатами проведеної перевірки складений акт від 11.05.2018 року №91/21- 22-14-01/03972809, в якому зафіксовані наступні порушення:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 ПК України, п. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 124126 грн., у тому числі: за 2015 рік на суму 39535 грн., за 2016 рік на суму 50 673 грн., за 2017 рік на суму 33918 грн.

- пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, абз.„б пп.169.1.3 п.169.1, пп.169.4.1 п.169.4 ст.169 ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податку доходів за період, що перевірявся, всього у сумі 1 528,05 грн., у тому числі по періодах: січень 2015 року у сумі 137,02 грн., за квітень 2015 року у сумі 137,02 грн., за червень 2015 року у сумі 137,03 грн., за липень 2015 року у сумі 293,73 грн., за серпень 2015 року у сумі 137,03 грн., за грудень 2015 року у сумі 68,82 грн., за вересень 2016 року у сумі 85,61грн., за липень 2017 року у сумі 411,06 грн., за листопад 2017 року у сумі 120,73 грн.;

- пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з військового збору за період, що перевірявся, всього у сумі 61,36грн., у тому числі по періодах: за липень 2015 року у сумі 13,32 грн., за грудень 2015року у сумі 5,85 грн., за вересень 2016 року у сумі 5,85 грн., за липень 2017 року у сумі 28,09 грн., за листопад 2017 року у сумі 8,25 грн.

- пп. б п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 13.05.2015 року № 4, у результаті чого не вірно відображено відомості про фізичну особу у Податкових розрахунках за 1-4 квартали 2015 року, 1 квартал 2016 року.

- п. 2.11 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.04р. (із змінами), а саме: звітність про проведення готівкових розрахунків без подання платіжного документа, який би підтверджував сплату готівкових коштів у сумі: 1330,00 грн.;

- п. 2.11 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.04р. (із змінами), а саме: видача готівкових коштів під звіт без звітування у встановленому порядку за раніше отримані під звіт кошти у сумі 580,00 грн.;

- п. 1 ст. З Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», (із змінами) а саме: проведення розрахункових операцій за готівку у сумі 109269,69 грн. без застосування РРО.

Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих не погоджуючись із висновками ОСОБА_3 перевірки відносно заниження податку на прибуток, подало до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі письмові заперечення від 01.06.2018 року №01/47-18.

За результатами розгляду заперечень контролюючий орган листом від 12.06.2018 року №7233/10/21-22-14-01-14 зменшив суму заниження платником податків податку на прибуток з 124126,00 грн. до 11596,00 грн., визнавши правильними висновки інспекторів про завищення витрат стосовно задокументованого придбання підрядних робіт по ремонту покрівлі будівлі гаражних боксів та надання інформаційних послуг з висвітлення інформації про діяльність підприємства на Інтернет ресурсі "Херсонщина за день".

Вищевказаний акт перевірки став підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 13.06.2018р.:

-№ за яким збільшено суму грошового зобов'язання на 2 571,32 грн., з яких 1 528,05 грн. податкові зобов'язання і 1 043,27 грн. штрафні санкції.

Податкове зобов'язання в розмірі 2571,32 грн. сплачене 05.07.2018 року платіжним дорученням №270.

-№ за яким збільшено суму грошового зобов'язання на 99,26 грн., з яких 61,36 грн. податкові зобов'язання і 37,90 грн. штрафні санкції.

Податкове зобов'язання в розмірі 99,26 грн. сплачене 05.07.2018 року платіжним дорученням №271.

-№ за яким застосовано штраф в розмірі 510,00 грн.

Штраф в розмірі 510,00 грн. сплачений 05.07.2018 року платіжним дорученням №269.

-№ за яким застосовано штраф в розмірі 1475,00грн.

Штраф в розмірі 1475,00 грн. сплачений 05.07.2018 року платіжним дорученням №268.

-№ за яким застосовано штраф в розмірі 1,00 грн. за порушення правил проведення розрахункових операцій за готівку.

Штраф в розмірі 1,00 грн. сплачений 05.07.2018 року платіжним дорученням №267.

Крім того, акт перевірки став підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 року № за яким збільшено суму грошового зобов'язання на 14 495 грн., в тому числі 11 596,00 грн. податкові зобов'язання і 2 899,00 грн. штрафні санкції, у зв'язку із заниженням податку на прибуток.

З вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не погодився, у звязку з чим оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України шляхом направлення письмової скарги від 06.07.2018 року №01/64-18.

Листом від 23.07.2018 року №24270/6/99- 99-11-01-01-25 Державна фіскальна служба України залишила без розгляду скаргу платника податків на податкове повідомлення-рішення у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують повноваження представника платника податків на підписання скарги.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 21.06.2018 року № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

В ході проведення перевірки діяльності позивача податковий орган дійшов до висновку про порушення Херсонським учбово-виробничим підприємством Українського товариства глухих вимог податкового законодавства. Зокрема, в межах даної справи оспорюється факт порушення позивачем заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, що в свою чергу стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.06.2018 року №.

Так, до висновку про заниження позивачем податку на прибуток в періоді, що перевірявся, контролюючий орган дійшов за результатами дослідження господарських відносин між позивачем та ФОП ОСОБА_3, які відбулись на підставі договору підряду від 05.10.2015 року №1/39. Обґрунтовуючи порушення вимог податкового законодавства, контролюючий орган посилається на наступне «…Між «Херсонське УВП УТОГ» (Замовник), в особі директора підприємства ОСОБА_7 з однієї сторони, і ФОП ОСОБА_3 (Підрядник), з іншої сторони, уклали договір підряду від 05.10.2015р. №1/39, предметом якого є виконання робіт по заміні мякої крівлі площею 310 кв.м в будівлі гаражних боксів, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул.40 років Жовтня, 179. Вартість робят по договору складає 48530,00 грн.» (стор.11 акта перевірки). Також відповідач посилається на те, що приміщення, які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, 179 передані Херсонським УВП УТОГ в оренду:

-ФОП ОСОБА_4 згідно договору оренди нерухомого майна від 01.01.2015р. №123/03 будівлі гаражних боксів площею 218 кв.м., строк дії договору з моменту його підписання (01.01.2015) до 2017 року;

-ФОП ОСОБА_5 згідно договору про оренду нерухомого майна від 02.02.2016р. №104/02 будівлі гаражних боксів площею 72 кв. м., строк дії договору з моменту його підписання (02.02.2016) до 01.02.201 7 року.

Дослідивши вищевказані договори оренди, податковий орган встановив наступне:

-п.2.5 передбачає, що крім платежів по оренді орендар повинен компенсувати орендодавцю відшкодування плати за користування земельною ділянкою, витрат на послуги звязку, комунальні послуги;

-п. 3.2.5 передбачає, що Орендар зобовязується своєчасно проводити розрахунки з Орендодавцем по орендній платі та компенсувати йому витрати, повязані зі сплатою земельного податку, та всі комунальні витрати по утриманню приміщення, а також відшкодовувати експлуатаційні витрати по догляду за приміщенням;

-3.2.6 передбачає, що при виникненні необхідності орендар зобовязаний проводити за свій рахунок ремонт приміщення, попередньо повідомивши про це орендодавця та власника приміщення і т.д.

На підставі викладених пунктів контролюючий орган дійшов до висновку, що згідно укладених вищезазначених договорів оренди, орендарі повинні відшкодовувати експлуатаційні витрати по догляду за приміщенням Орендодавцю, а отже позивач неправомірно відніс до витрат підрядні роботи у 2016р. на загальну суму 48420,00 грн. Порушення не є суміжним з податку на додану вартість (стор.12,13 акта перевірки).

Викладені висновки податкового органу суд вважає помилковими з огляду на таке.

На підтвердження виконання договору підряду від 05.10.2015 року №1/39 позивачем надана первинна бухгалтерська документація, яка досліджена судом. Так, реальність господарської операції підтверджується: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2016 року, відомістю ресурсів за квітень 2016 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат за квітень 2016 року, актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року, відомістю ресурсів №2 за серпень 2016 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат №2 за серпень 2016 року, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року, а також платіжними дорученнями від 04.11.2015 року №517, від 05.11.2015 року №518, від 24.12.2015 року №582, від 14.04.2016 року №134, від 13.05.2016 року №201, від 16.06.2016 року №283, від 06.09.2016 року №467, від 16.09.2016 року №498 та карткою рахунком 6851 по контрагенту ФОП ОСОБА_5 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Суд звертає увагу, що зазначене вище відповідачем не оспорюється. В той же час відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано жодних пояснень і доказів на підтвердження доводів про те, що договір підряду суперечить договорам оренди, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3, адже вони регулюють відносини щодо різних об'єктів, а саме за договорами оренди орендарі користувалися приміщеннями, які знаходяться в середині гаражних боксів, у той час як заміна м'якої крівлі відповідно до договору підряду здійснювалася ззовні будівлі - на даху.

Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заміни мякої крівлі саме над приміщеннями, орендованими ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 Слід звернути увагу, що згідно договорів оренди орендарі зобов'язані здійснювати поточний ремонт і відшкодовувати експлуатаційні витрати, до яких не належить капітальний ремонт даху.

Крім того, обґрунтовуючи завищення позивачем витрат податковий орган також посилається на неналежне оформлення первинних бухгалтерських документів по оформлених інформаційних послуг від ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 16000,00 грн. (стор. 13,14 акту перевірки). Зокрема, зазначає, що з наданих для перевірки первинних документів (актів приймання-передачі наданих послуг за 2017 рік від ФОП ОСОБА_6А.) неможливо ідентифікувати фактично надані послуги, а саме: неможливо встановити складові наданих послуг оскільки в жодному з актів не вказана суть та зміст інформаційних послуг, а лише зазначено «інформаційні послуги щодо висвітлення на інтернет-сайті «Херсонщина за день».

Відповідач зазначає, що підтвердженням фактичного отримання послуг можуть бути не лише акт приймання-передачі послуг, але й інший документ, що оформляється, самостійно або у сукупності з актом приймання-передачі послуг і підтверджує фактичне їх надання, наприклад, звіт, протокол тощо. В ході перевірки відповідач дійшов до висновку, що укладений між ФОП ОСОБА_6 та «Херсонське УВП УТОГ» договорів про надання інформаційних послуг у 2017 році не опосередковувались реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, а саме інформаційні послуги - 2017 року.

На підставі викладеного податковий орган вважає, що вказані акти не є первинними документами, які б підтверджували фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Суд не погоджується з вказаними доводами відповідача та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Підтверджуючи реальний характер вказаних господарських операцій позивачем надані відповідні документи, які досліджені судом, а саме: договір від 30.06.2017 року, платіжні доручення від 03.07.2017 року №73, від 28.09.2017 року та картка рахунку 6851 по контрагенту ФОП ОСОБА_8 за 2017 рік. Слід зазначити, що контролюючим органом не висловлено жодних зауважень до зазначених документів.

Отже, обґрунтовуючи нереальність господарських операцій податковий орган посилається лише на відсутність в актах приймання-передачі наданих послуг за 2017 рік вказівки суті та змісту інформаційних послуг, натомість зазначення «інформаційні послуги щодо висвітлення на інтернет-сайті «Херсонщина за день», а також на відсутність в двох актах посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні одним із принципів бухгалтерського обліку є принцип превалювання сутності над формою, відповідно до якого операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Таким чином, недоліки первинної бухгалтерської документації не можуть бути належним та допустимим доказом порушення підприємством податкового законодавства, оскільки формальні помилки та неточності в первинних документах не можуть свідчити про відсутність реального вчинення господарських операцій.

Формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом в постанові від 15.05.2018р. у справі №870/9721/12, в постанові від 27.02.2018р. у справі №813/1766/17.

Таким чином, судом встановлено факти надання послуг та оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом України у постанові від 22 вересня 2015 року у справі № 21-1359а15.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх припущень, викладених в акті перевірки щодо нереальності господарської операції, що відбулась між позивачем та контрагентом ФОП ОСОБА_6, натомість позивачем надана первинна документація з якої вбачається, що вищезазначена господарська операція мала реальний характер.

Приписами Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 визначено: акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З дослідженого акту перевірки позивача вбачається, що посадові особи податкового органу факти надання послуг у дійсності не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили, а відобразили в акті перевірки лише суб'єктивні думки посадових осіб інших податкових органів щодо контрагента позивача.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Окремо суд звертає увагу на те, що Херсонське учбово-виробниче підприємство є виробничою одиницею Українського товариства глухих і базою для професійного навчання та працевлаштування інвалідів по слуху. Основними видами діяльності підприємства є виробництво та реалізація швейних виробів і виробництво пакувань з легких металів. Продукція підприємства, яка виготовлена із власної сировини, закуповується громадськими організаціями, підприємствами, що мають обмежені фінансові можливості, та населенням з низьким достатком, тому що завдяки системі пільг ціна продукції доступна і користується попитом. Наявність у підприємства пільг з оподаткування дає змогу випускати конкурентоспроможну продукцію, забезпечити роботою працюючих інвалідів та створювати нові робочі місця.

Враховуючи викладене Херсонською обласною державною адміністрацією були прийняті розпорядження:

від 22.10.2014 року №743, яким надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування податку на прибуток підприємств і податку на майно за період з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року;

від 04.11.2015 року №649, яким надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування податку на прибуток підприємств і податку на майно за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року;

від 23.09.2016 року №718, яким надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування податку на прибуток підприємств і податку на майно за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року;

від 02.10.2017 року №727, яким надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування податку на прибуток підприємств і податку на майно за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Таким чином, Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих протягом охопленого перевіркою періоду з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року користувалося податковими пільгами і було звільнене від оподаткування прибутку підприємств.

Відповідно до пункту 142.1 статті 142 Податкового кодексу України звільняється від оподаткування прибуток підприємств та організацій, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх повною власністю, отриманий від продажу (постачання) товарів, виконання робіт і надання послуг, крім підакцизних товарів, послуг із поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари, де протягом попереднього звітного (податкового) періоду кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який видається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

У разі порушення вимог щодо цільового використання вивільнених від оподаткування коштів платник податку зобов'язаний збільшити податкові зобов'язання з цього податку за результатами податкового періоду, на який припадає таке порушення, а також сплатити пеню, нараховану відповідно до цього Кодексу.

Підприємства та організації, на які поширюється дія цього пункту, реєструється у відповідному контролюючому органі в порядку, передбаченому для платників цього податку.

Частиною першою статті 14-2 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що рішення про надання дозволу підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю на право користування пільгами з оподаткування, отримання позик, фінансової допомоги, дотацій приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціальної політики, виходячи з техніко- економічного та соціального обгрунтування заходів, для здійснення яких використовуватимуться ці кошти.

Згідно статті 14-3 цього Закону рішення про скасування дозволу на право користування пільгами з оподаткування підприємством, організацією громадської організації осіб з інвалідністю приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, в разі:

отримання заяви від громадської організації осіб з інвалідністю щодо скасування зазначеного дозволу;

подання відповідних органів доходів і зборів та інших державних органів про порушення законодавства України підприємством, організацією громадської організації осіб з інвалідністю;

неефективності виробничої діяльності та відсутності соціальної значимості за результатами аналізу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, соціально- економічних показників діяльності підприємства, організації громадської організації осіб з інвалідністю;

ліквідації підприємства, організації громадської організації осіб з інвалідністю.

З наведеного вбачається, що Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих відповідає критеріям пункту 142.1 статті 142 Податкового кодексу України, статей 14-1, 14-2 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та у перевіряє мий період користувалося податковими пільгами і було звільнене від оподаткування прибутку підприємств.

Вказаний факт визнаний відповідачем, що вбачається зі змісту акта перевірки, зокрема п.3.1.1.2 акту, в якому зазначено: «…У періоді, що перевіряється, підприємство звільнено від оподаткування прибутку підприємств…», а також зі змісту відзиву на позовну заяву.

Згідно вимогам частин першої - четвертої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив протиправність податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року №, яким збільшена сума грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 11596,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 2899,00 грн., що тягне за собою його скасування.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.241-246, 255 КАС України суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 21 червня 2018 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, застосування штрафних санкцій.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) на користь Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 179) сплачену суму судового збору в розмірі 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві гривні), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 листопада 2018 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 8.3.1.