Справа № 826/12168/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

30 листопада 2018 року № 826/12168/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити

певні дії

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року через канцелярію Окружного адміністративного суду м. Києва від ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) на розгляд суду надійшов адміністративний позов б/н від 01.08.2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач або ГУ ПФУ в м. Києві), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у не проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 16 січня 2018 року.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є пенсіонером військової служби та отримує пенсію за вислугу років і має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з усіма видами грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка, яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/12168/18; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі; витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи позивача.

У наданому 03.09.2018 через канцелярію до суду відзиві на позов відповідач посилається на те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), та премій у розмірах, установлених законодавством. Згідно п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням. Щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок. Отже, існує єдиний порядок перерахунку пенсій у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення. Однак, органи Пенсійного фонду не були повідомлені в установленому законом порядку про необхідність перерахунку пенсій окремим категоріям військовослужбовців.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, розгляд даної адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 514 від 27.12.2017 звільнений з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «і» п. 1 ч. 6 цієї ж статті, а з 16.01.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка нарахована на підставі довідки військової частини НОМЕР_2 від 24.01.2018 № 116/12 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій.

24.01.2018 позивачем отримано довідку військової частини НОМЕР_2 № 116/11 про суми нарахованого грошового забезпечення за період з січня 2016 року по грудень 2017 року, згідно якої до складу грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім грошового забезпечення, також входять: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007.

05.06.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вказаних додаткових видів грошового забезпечення.

Листом № 31809/02/С-2102 від 03.07.2018 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що оскільки в ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 вказані позивачем види грошового забезпечення не зазначені, то підстав для їх врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, немає.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить за наступного.

Згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова № 393), пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011- XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам-військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями ч. 2 вказаної статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова № 1294), упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.

Згідно п. 5 постанови № 1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: - установлювати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу: посадові оклади, надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби; - здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; - надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

У схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011 -XII), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.

Положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова № 1294, підпункт 30.4 пункт 30 розділу XXX Інструкції).

Підпунктом 3 п. 5 постанови № 1294, пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції встановлено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду побутового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець не розмежовує грошовий дохід на види (заробітна плата, основне грошове забезпечення чи додаткове, щомісячне або одноразове) та не виокремлює застрахованих осіб на категорії (військовослужбовців чи державних службовців та інших).

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином, додаткові види грошового забезпечення, які вказані в довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 24.01.2018 № 116/11 та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи те, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням ОСОБА_1 отримував, зазначені у довідці від 24.01.2018 № 116/12 додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то пенсія позивача повинна обраховуватися з урахуванням вказаних видів додаткового грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; надбавки за виконання особливо важливих завдань; надбавки яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу; грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; премії.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 № 21-70а15, і суд враховує її під час розгляду справи.

Поряд з цим, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу ГУ ПФУ в м. Києві має провести починаючи з 05.06.2018, тобто з моменту звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про такий перерахунок, оскільки саме тоді позивач в якості підстави для перерахунку зазначив довідку про додаткові види грошового забезпечення від 24.01.2018 № 116/11.

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

За правилами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд вважає, що бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є протиправною, тому позовні вимоги, за викладених в позові підстав, є обґрунтованими, а обставини, на які посилається позивач - доведеними, відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255, 257-263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) у непроведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка яка передбачає доступ до державної таємниці; одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно з пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 05 червня 2018 року.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд м. Києва.

Суддя К.С. Пащенко