Справа № 808/1619/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/1619/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року (головуючий суддя - Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач), з вимогами про

- визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо не здійснення Позивачу відшкодування коштів за вкладом, розміщеним на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Камбіо»;

- зобов'язання Відповідача надати для здійснення виплати гарантованої суми відшкодування інформацію про Позивача як вкладника ПАТ «Банк Камбіо», який має право на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до банку-агента, через який Відповідач здійснює виплату гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Камбіо» відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В обґрунтування адміністративного позову зазначено те, що листом від 22.08.2017 №30-036-17494/17 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтвердив те, що відповідно до наданої уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_3 інформації ОСОБА_1 включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, проте, кошти не були виплачені, оскільки в рамках кримінального провадження на кошти накладено арешт. Вказує, що в подальшому ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2017 по справі №761/33135/17 було скасовано арешт грошових коштів, які були зараховані на рахунок ОСОБА_1, проте, станом на момент звернення до суду грошові кошти Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено не було, що зумовило звернення до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі (а.с. 94-97).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні правові підстави для відшкодування коштів ОСОБА_1 за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо», оскільки Уповноваженою особою Фонду інформація про включення Позивача до реєстру вкладників була відкликана.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 102-111).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосередній ліквідатор банку та безпосередній керівник Уповноваженої особи, зобов'язаний перевіряти рішення Уповноваженої особи на відповідність вимогам чинного законодавства, що, в даному випадку, свідчить про тривалу протиправну бездіяльність Фонду щодо невиплати у встановленому Законом порядку та строки суми відшкодування за вкладом.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 25 вересня 2014 року між банком - ПАТ «Банк Камбіо» та клієнтом - ОСОБА_1 укладено Договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1, відповідно до пункту 1.1 якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок протягом одного робочого дня після надання всіх необхідних документів, передбачених відповідним нормативно-правовим документом Національного банку України з питань відкриття та режиму функціонування рахунків в національній та іноземній валюті в Україні та іншими нормативними актами Національного банку України (а.с. 20).

Крім того, 25 вересня 2014 року між ТОВ «ВТД «Будкамінь» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір займу №45, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в розмірі, зазначеному у п.2.1 даного Договору, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю зазначену грошову суму в строк, передбачений п.4.1 даного Договору (а.с. 18-19).

Відповідно до пункту 2.1 Договору займу №45 сума займу складає 200 000,00 грн.

З матеріалів адміністративної справи встановлено та не заперечувалось Відповідачем, що грошові кошти від ТОВ «ВТД «Будкамінь» були зараховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у ПАТ «Банк Камбіо».

Постановою Правління Національного банку України від 25.09.2014 №603/БТ ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних. Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесене до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №140 від 04.12.2014 у ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено тимчасову адміністрацію з 05.12.2014 по 04.03.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 року прийнято рішення №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ОСОБА_3.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №212 від 22.02.2016, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на два роки по 01.03.2018 та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_3 до 01.03.2018 включно.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» від 15.08.2017 №04/1161 позивача було повідомлено про те, що 14.12.2016 надано додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають права на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 26).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.08.2017 №30-036-17494/17 позивача повідомлено про те, що позивача включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, проте на грошові кошти позивача в ПАТ «Банк Камбіо» накладено арешт, у зв'язку з чим виплата коштів не може бути здійснена (а.с. 27).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2017 у справі №761/33135/17 задоволено клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, скасовано арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року, в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «Банк Камбіо» (а.с. 31-33).

У зв'язку із скасуванням арешту коштів Позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з листом про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеному у ПАТ «Банк Камбіо» на рахунку НОМЕР_1 (а.с. 34, 35).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.12.2017 №30-036-25756/17 позивачу відмовлено у виплаті коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 36).

Визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо не здійснення Позивачу відшкодування коштів за вкладом є предметом судового спору.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI, Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860.

Надаючи оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами частин 1 статті 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно частини 3 статті 12 зазначеного Закону, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду (ч.4 ст.26 Закону).

Згідно з положеннями статті 27 Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки:

рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Згідно із пунктами 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що саме на Уповноважену особу Фонду чинним законодавством покладено обов'язок та делеговано повноваження щодо визначення переліку рахунків вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

В свою чергу, Фонд в особі Виконавчої дирекції лише затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 01.06.2018 року Уповноваженою особою Фонду видано наказ №78 «Про визнання правочинів нікчемними», яким серед іншого наказано затвердити Акт від 01.06.2018 Комісії з додаткової перевірки правочинів на предмет відповідності таких операцій рішенню виконавчої дирекції Фонду №111/17 від 13.07.2017, яким визнано нікчемними правочини (операції з перерахування грошових коштів в межах ПАТ «Банк Камбіо» з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб), перелік яких (із зазначенням сторін правочинів, рахунків, операцій) вказано у цьому наказі, у тому числі і правочин щодо перерахування коштів від ТОВ «ВТД «Будкамінь» на рахунок ОСОБА_1 (а.с.50-51).

01 червня 2018 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов лист Уповноваженої особи Фонду, в якому Уповноважена особа Фонду повідомив про прийняте рішення щодо визнання правочину нікчемними, з копією наказу №78 від 01.06.2018 та копією Акту комісії з додаткової перевірки правочинів від 01.06.2018 (а.с.49-51).

04 червня 2018 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1543, яким затверджено зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, що додаються.

Таким чином Уповноваженою особою Фонду було прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, а Фондом така рішення прийнято та затверджено.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що на час розгляду даної справи у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні правові підстави для відшкодування коштів ОСОБА_1 за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо», оскільки Уповноваженою особою Фонду інформація про включення позивача до реєстру вкладників була відкликана.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому останнє необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги заявника спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі №808/1619/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов