Справа № 1640/2597/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2597/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Іващенка О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та нечинним,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та нечинним Рішенням Лубенської міської ради Полтавської області "Про затвердження Порядку визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства" від 14 лютого 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що під час прийняття спірного рішення відповідач перевищив повноваження та вийшов за межі своєї компетенції, а також порушив процедуру оприлюднення вищевказаного нормативно-правового акта.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

28 вересня 2018 року судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправним та нечинним нормативно-правовий акт "Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства", затверджений рішенням Лубенської міської ради Полтавської області від 14 лютого 2014 року /а.с. 156/.

07 вересня 2018 року в підготовчому судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання ОСОБА_3 про вступ останньої у справу в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а також задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

04 вересня судом отримано відзив Лубенської міської ради Полтавської області на позов /а.с. 113-114/, у якому відповідач наполягав на правомірності прийнятого ним спірного нормативно-правового акта та вказував на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом.

Відхиляючи доводи представника відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає, що Рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 14 лютого 2014 року, яким затверджений "Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства" є нормативно-правовим актом, який у відповідності до положень частини третьої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржений до адміністративного суду протягом всього строку його чинності.

У письмових поясненнях третьої особи гр. ОСОБА_3 підтримала доводи позовної заяви /а.с. 213-215/.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, висловлені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Представник третьої особи підтримав сторону позивача.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Лубенської міської ради Полтавської області від 14 лютого 2014 року затверджено "Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства" /далі за текстом - Порядок, а.с. 103-107/.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що фізичні та юридичні особи, у разі використання ними земель міста з порушеннями вимог земельного законодавства України, повинні відшкодувати територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю. Збитки відшкодовуються внаслідок: неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (зокрема, у разі самовільного зайняття земельної ділянки); використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону; неодержання доходів у зв'язку з порушенням умов договору оренди землі (нецільове використання); інших випадків, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю.

На підставі приписів вищевказаного Порядку актом Комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам Лубенської міської ради встановлено факт використання ОСОБА_1 землі відповідача без правовстановлюючих документів та за умови невнесення останнім плати за її використання, що зумовило завдання збитків міському бюджету на 197759,68 грн. /а.с. 23/. Вищевказана сума на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області стягнута з гр. ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради /а.с. 109-112/.

Посилаючись на те, що спірний Порядок оприлюднений з порушенням вимог чинного законодавства та суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині розширення переліку випадків, за наявності яких передбачено відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а міська рада не наділена повноваженнями встановлювати нові підстави для відшкодування збитків власнику землі, позивач звернувся до суду з вимогою визнати протиправним та нечинним Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства", затверджений рішенням Лубенської міської ради від 14 лютого 2014 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним; своєчасна сплата земельного податку або орендної плати, відповідно до статті 96 Земельного кодексу України, є обов'язком землекористувачів; статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками у розумінні пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки; е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі

Положеннями частин першої та третьої статті 157 Земельного кодексу України врегульовано, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, пункт 3 якого передбачає, що відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені або необхідні витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що нормативно-правові акти, на підставі яких розроблено спірний Порядок, не містять вичерпного переліку випадків, настання яких призводить до утворення збитків, що підлягають відшкодуванню.

За змістом пункту 3 спірного Порядку, останній встановлює єдину процедуру відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м. Лубни внаслідок порушення вимог земельного законодавства. Фізичні та юридичні особи, у разі використання ними земель міста з порушеннями вимог земельного законодавства України, повинні відшкодувати територіальній громаді м. Лубни в особі Лубенської міської ради збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю. Збитки відшкодовуються внаслідок: неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (зокрема, у разі самовільного зайняття земельної ділянки); використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону; неодержання доходів у зв'язку з порушенням умов договору оренди землі (нецільове використання); інших випадків, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю.

Суд вважає правомірною та обґрунтованою позицію відповідача про те, що випадки, визначені в пункті 3 спірного Порядку, обмежують право територіальної громади міста на отримання доходів, що в розумінні Цивільного кодексу України вважається збитками.

Виходячи зі змісту рішення Лубенської міської ради від 14 лютого 2014 року та затвердженого ним Порядку, останній розроблений з метою посилення контролю за використанням земель, створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення розмірів збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства та їх відшкодування територіальній громаді м. Лубни в особі Лубенської міської ради. Порядок застосовується у випадках порушення вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (частина перша статті 131 Конституції України).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 144 Конституції України, статей 59, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Проаналізувавши вищевикладене, суд, зважаючи на наявність у відповідача повноважень щодо вирішення питань місцевого значення, в тому числі щодо регулювання земельних відносин, вважає спірний Порядок таким, що прийнятий відповідачем за наявності відповідних повноважень, у межах та у спосіб, які визначені чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення відповідача, яким затверджений Порядок, вищенаведеним вимогам не суперечить, будь-яких додаткових підстав цивільно-правової відповідальності (відшкодування шкоди власнику землі), як на те вказує позивач, спірним Порядком не встановлено, ознак протиправного розширення Лубенською міською радою переліку підстав для відшкодування шкоди власникам землі судом не виявлено.

Спростовуючи посилання позивача на порушення відповідачем правил оприлюднення спірного Порядку, передбачених Указом Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10 червня 1997 року № 503/97, суд виходить з того, що положення вищевказаного Указу поширюються лише на закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України.

Порядок оприлюднення нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування врегульований Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Так, пунктом 2 частини першої статті 15 зазначеного Закону визначено, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частиною другої зазначеної норми передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Як встановлено судом з пояснень свідків та не заперечувалось сторонами, Рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 14 лютого 2014 року, яким затверджено спірний Порядок в друкованих ЗМІ не публікувалося, проте було оприлюднене відповідачем шляхом розміщення його на офіційному сайті Лубенської міської ради, тобто у спосіб, передбачений статтею 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи судом обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача не знайшли свого підтвердження.

Натомість, відповідач належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами довів суду обґрунтованість та правомірність спірного Порядку.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 37500, рнокпп НОМЕР_1) до Лубенської міської ради Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) про визнання рішення протиправним та нечиннним відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 грудня 2018 року.

Суддя А.О. Чеснокова