Справа № 2-а-7449/11
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-7449/11

Головуючий у 1-й інстанції:Шульга О.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

Позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року (ухвалена в м. Коростені) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень, в якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати вчинити дії.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 22.07.2011 року позовні вимоги задоволено, визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Коростені здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 недовиплачених коштів, передбачених ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2011 року постанову Коростенського міськрайонного суду від 22.07.2011 року змінено, з доповненням після абзацу 4 абзацами 5-6 наступного змісту:

- Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені Житомирської області здійснювати ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії, як інваліду І-ї групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, починаючи з 02.05.2011 року, в розмірі, визначеному ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку не менше 10 мінімальних пенсій за віком, щомісячно.

- Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені Житомирської області здійснювати ОСОБА_2 нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду І-ї групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, починаючи з 02.05.2011 року, в розмірі, визначеному ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру 100% мінімальної пенсії за віком, щомісячно. В решті постанову залишити без змін.

07.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в якій просить суд зобов'язати Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2011 року та Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2011 року у справі №2-а7449/11.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року в задоволенні заяви позивача відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст.300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу позивача.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про строк виконання рішення.

Відповідно до підпункту ґ пункту 4 статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень- відповідачем у справі суд наділений правом лише під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43354/18).

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» № 3 від 13.03.2017р., зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

З огляду на вищезазначене та те, що позивачем не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття процесуальних заходів і не надано доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про його виконання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 грудня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.