Справа № 804/6530/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року

м. Дніпро

справа № 804/6530/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу офісу великих платників податків ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року

у справі №804/6530/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

"10" жовтня 2017 р. Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з адміністративним позовом до офісу великих платників податків ДФС в якому просило визнати протиправним та скасуватип податкове повідомлення-рішення від 28.09.2017 № (форми "В1") на суму 1704301,50 грн., з яких: 1136201 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування та 568100,5 грн. - штрафні санкції.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що висновки податкового органу про нереальність господарських відносин позивача є необґрунтованими, оскільки порушення податкової дисципліни контрагентами - постачальниками: ТОВ «Ексімтрейд», ПП «Транзит - Вест», ТОВ «Ремкомунелектротранс» не може свідчити про нереальність господарських операцій з придбання товару, в той час, як операції між позивачем та вказаними постачальниками підтверджуються первинними документами, на підставі яких і формувалися дані податкового обліку позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/6530/17 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські відносини з ТОВ «Ексімтрейд», ПП «Транзит - Вест», ТОВ «Ремкомунелектротранс» з приводу виконання укладених угод постачання. На підставі дослідження наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи в повному обсягу підтверджують реальний характер здійснюваної позивачем господарської діяльності та правомірність відображення її результатів в податковому обліку. Судом зазначено, що можливе недотримання контрагентом платника податків податкової дисципліни не може беззаперечно свідчити про нереальність господарських операцій добросовісного суб’єкта підприємницької діяльності.

Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Офісом великих платників податків ДФС подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/6530/17, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що надані первинні документи містять значні дефекти форми та змісту, не надав оцінки тому факту, що згідно до електронних баз податкового органу не можливо встановити походження товару за ланцюгом постачання. Крім того, скаржник вказує на те, що контрагенти позивача зареєстровані на непідконтрольній території, а в переліку суб’єктів господарювання ким надано право вивозити товари з непідконтрольної території не зазначені, Наведене в сукупності, на думку скаржника свідчить про відсутність реального характеру здійснюваної господарської діяльності та протиправне формування податкового кредиту за даними відносинами.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість по задекларованим фінансово-господарським операціям з ТОВ «Ексімтрейд» за березень 2016 року, ТОВ «Ремкомунелектротранс» травень 2016 року, ПП «Транзит - Вест» травень 2016 року, результати якої оформлені актом від 18.09.2017 №109/28-01- 46-15/00191000.

У висновках акта вказано, що ПАТ «Південний гірничо - збагачувальний комбінат» завищено суми податкового кредиту на загальну суму в розмірі ПДВ 1136201 грн. у т.ч. (період відображення у складі податкового кредиту декларації з ПДВ, уточнюючих розрахунків до декларації з ПДВ ), у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: березень 2016 -1054373 грн., травень 2016 - 81828 грн., що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 1136201 грн., у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: березень 2016 - 1054373 грн., травень 2016 року - 81828 грн..

На підставі акта перевірки від 18.09.2017 №109/28-01-46-15/00191000 Офісом великих платників податків ДФС винесено податкове - повідомлення рішення від 28.09.2017 № (форми «В1»), яким зменшено ПАТ «ПІВДГЗК» суму від'ємного значення з ПДВ на 1704301,50 грн., та нараховано штрафні санкції у розмірі 568100,5 грн.

Висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства гуртуються на відсутності права позивача на віднесення сум ПДВ по придбанню товарів у вказаних підприємств до складу податкового кредиту, оскільки податковим органом вказано на нереальність господарських операцій між ними.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

У відповідності до п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з приписами статей 183 та 184 ПК України про реєстрацію особи платником податку на додану вартість їй органом державної служби надається свідоцтво про реєстрацію як платника податку. Реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності реального надання (отримання) послуг та безпосереднього зв'язку витрат на оплату цих послуг з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних (послуг) або ж призначення останніх для такого використання.

Реальність виконання укладених угод підтверджена належним чином сформованою первинною документацією, а саме акти прийому передачі виконаних робіт що підтверджують фактичне надання замолених послуг; платіжні доручення, що свідчать про факт оплати виконаних послуг; виписки з банківських рахунків позивача, що підтверджують рух активів в процесі здійснення господарської діяльності; податкові накладні, які обґрунтовують правомірність формування податкового кредиту.

Згідно з приписами статей 183 та 184 ПК України про реєстрацію особи платником податку на додану вартість їй органом державної служби надається свідоцтво про реєстрацію як платника податку. Реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання.

Докази, які б свідчили про відсутність у контрагентів позивача статусу платників ПДВ на момент здійснення господарських операцій, відповідачем суду не надані. Також відсутні докази недійсності податкових накладних, виписаних зазначеними контрагентами, які за приписами вищенаведених норм є єдиною підставою для формування податкового кредиту.

Судовим оглядом перелічених первинних документів, що виступили підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «ПІВДГЗК» мав із ТОВ «Ексімтрейд» взаємовідносини у перевіреному періоді на підставі договорів від 22.01.2013 №2013/п/00/103 та від 18.11.2015 №2015/п/1536, на підставі яких позивачем було придбано у ТОВ «Ексімтрейд» такий товар: зуб ковша ЕКГ -81 кр.7166-00 (08.3505.29.99.005У); ковш ЕКГ =10 кр 3536.01.00.000 сбк (08.3536.01.00.000А).

ТОВ «Ексімтрейд» виставлені позивачу за договором від 18.11.2015 №2015/п/1536 наступні рахунки на оплату: від 22.03.2016 №СФ-0000021 на суму 3150096 грн. (в т.ч. ПДВ 525016 грн.); від 01.03.2016 №СФ-0000015 на суму 99000 грн. (в т.ч. ПДВ 16500 грн.); від 02.03.2015 №СФ-0000017 на суму 528000 грн. (в т.ч. ПДВ 88000 грн.); від 24.03.2016 №СФ-0000027 на суму 118800 грн. (в т.ч.ПДВ 19800 грн.).

Відпуск товару проведено за видатковими накладними: від 01.03.2016 №РН-0000015, від 02.03.2016 №РН-0000018, від 24.03.2016 №РН-0000021.

Товар оприбуткований на підприємстві позивача за прибутковими ордерами: від 01.03.2016 №АБЛ00000451; від 11.03.2016 №АБЛ00000539, від 03.03.2016 №АВР00000125; від 28.03.2016 №АБЛ00000712.

ТОВ «Ексімтрейд» видані ПАТ «ПІВДГЗК» податкові накладні від 01.03.2016 №1 на суму 99000 грн. (в т.ч. ПДВ 16500), від 04.03.2016 №3 на суму 528000грн. (в т.ч. ПДВ 88000 грн.), від 24.03.2016 №9 на суму 118800 грн. ( в т.ч. ПДВ 19800грн.).

ТОВ «Ексімтрейд» виставлені позивачу за договором від 22.01.2013 №2013/п/00/103 рахунок на оплату від 29.02.2016 №СФ-0000016.

Товар оприбуткований на підприємстві позивача за прибутковим ордером від 03.03.0216 №АВР000000125

Відпуск товару проведено за видатковою накладною від 01.03.2016 №РН-0000017.

ТОВ «Ексімтрейд» видано ПАТ «ПІВДГЗК» податкову накладну від 01.03.2016 №2 на суму 967062 грн. (в т.ч. ПДВ 161177 грн.).

Використання позивачем придбаних у ТОВ «Ексімтрейд» ТМЦ підтверджується актами на списання ТМЦ, які наявні в матеріалах справи.

Окрім того, до суми податкового кредиту у перевіреному періоді включено суму ПДВ, що сплачено на користь ТОВ «Ексімтрейд» за договорами від 01.09.2015 №2015/Д/ОГМ/1279 (капітальний ремонт машинного відділення верстату на суму 1463277, 86 грн. в т.ч. ПДВ 243879,64 грн.) та за договором від 30.07.2015 №2015/Д/ОГМ/1132 (капітальний ремонт поворотної платформи і контроваги з механізмами 1086.01.02СБ на суму 3150096 грн. в т.ч. ПДВ 525016 грн.).

Виконання робіт ТОВ «Ексімтрейд» підтверджується актом виконаних робіт від 25.03.2016 №3 та актом від березня 2016 №3.

Здійснення оплати на користь ТОВ «Ексімтрейд» підтверджується випискою з банківського рахунку ПАТ «ПІВДГЗК», яка міститься в матеріалах справи (а.с. 80- а.с. 87 т. 3).

ТОВ «Ексімтрейд» видані позивачу податкові накладні від 25.03.2016 №11 та від 22.03.2016 №7.

Висновки про нереальність господарських операцій між ПАТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «Ексімтрейд» обґрунтовані тим, що у наданих під час перевірки сертифікатах якості на товар, поставлений позивачу ТОВ «Ексімтрейд» відсутні реквізити: інформація про особу, яка їх підписала; не містять інформацію щодо виробника товару ТМЦ, які були придбані у ТОВ «Ексімтрейд»; не містить інформації щодо адреси виробництва. За інформацією з електронних баз податкового органу, не встановлено придбання товару, поставленого в адресу позивача за ланцюгом поставання - ТОВ «Ексімтрейд»- ПП «Ексімгормаш» - ПП «Спецстройсистема».

Доводи скаржника про відсутність окремих реквізитів у наданих до перевірки сертифікатах якості на товар, поставлений ТОВ «Ексімтрейд», не є достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій, оскільки сертифікати якості у контексті ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є первинними документами, якими підтверджується фактичне вчинення господарської операції.

Також у перевіреному періоді ПАТ «ПІВДГЗК» мав взаємовідносини із ПП «Транзит - Вест» на підставі договору від 03.04.2015 №2013/П/ОМТС/440.

На підставі вказаного договору позивачем у ПП «Транзит - Вест» придбано шпали просочені тип 2-А, ДСТУ 78-89, просочення 20022,5-93, що підтверджується рахунками - фактурами: від 22.04.2016 СФ-0000017, від 20.04.2016 №СФ-0000016, від 15.04.2016 №СФ-0000015, від 28.03.2016 №СФ-0000012; видатковими накладними: від 22.04.2016 №РН-0000017, від 20.04.2016 №РН-0000016, від 15.04.2016 №РН-0000015, від 28.03.2016 №РН-0000012; податковими накладними від 28.03.2016 №12; розрахунком коригування від 12.04.2016 №2 до податкової накладної від 28.03.2016 №12; від 22.04.201 №17, від 15.04.2016 №15, від 20.04.2016 №16.

Здійснення оплати на користь ПП «Транзит - Вест» підтверджується випискою з банківського рахунку ПАТ «ПІВДГЗК», яка міститься в матеріалах справи (.

Оприбуткування товару здійснено позивачем за прибутковими ордерами: від 26.04.2016 №АБЛ00000960, від 21.04.2016 №АБЛ00000958, від 18.04.2016 №АБЛ00000897, від 29.03.2016 №АБЛ00000725.

Використання придбаного у ПП «Транзит - Вест» товару позивачем підтверджується актами списання ТМЦ, які містяться в матеріалах справи.

Висновки про нереальність господарських операцій між ПАТ «ПІВДГЗК» із ПП «Транзит - Вест» ґрунтуються на відсутності можливості здійснення постачання за ланцюгом постачання ПП «Транзит - Вест»- контрагенти - постачальники, що призвело до завищення ПАТ «ПІВДГЗК» суми податкового кредиту на суму 79100 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу платником податків та його безпосереднім контрагентом.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ексімтрейд», ТОВ «Ремкомунелектротранс», ПП «Транзит - Вест», у зв'язку з тим, що їх контрагентами - постачальниками по ланцюгу постачання не декларувалося придбання товару, який реалізований позивачу у перевіреному періоді, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосередніми контрагентами.

Крім того, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

На підставі договору від 05.02.2016 №2016/п/ОО/164 позивач здійснив у ТОВ «Ремеомунелектротранспорт» придбання товару.

Як видно з матеріалів справи, взаємовідносини із ТОВ «Ексімтрейд» за березень 2016 року, ТОВ «Ремкомунелектротранс» за травень 2016 року та ПП «Транзит - Вест» за травень 2016 року були предметом попередньої перевірки ПАТ «ПІВДГЗК», проведеної Офісом великих платників податків ДФС України, за результатами якої складено акт від 16.12.2016 №18/28-10-46-15/00191000.

В ході проведення перевірки позивачем надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Ремкомунелектротранс», а саме: рахунок від 03.05.2016 №67, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000496, видаткова накладна від 03.05.2016 №87, рахунок від 03.05.2016 №65, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000508, видаткова накладна від 03.05.2016 №84, рахунок від 03.05.2016 №62, прибутковий ордер від 05.05.2016 №АВР00000503, видаткова накладна від 03.05.2016 №81, рахунок від 03.05.2016 №63, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000495, видаткова накладна від 03.05.2016 №82, рахунок від 03.05.2016 №61, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000494, видаткова накладна від 03.05.2016 №85, рахунок від 03.05.2016 №64, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000506, видаткова накладна від 03.05.2016 №83, рахунок від 03.05.2016 №66, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000493, видаткова накладна від 03.05.2016 №86, рахунок від 03.05.2016 №60, прибутковий ордер від 04.05.2016 №АВР00000507, видаткова накладна від 03.05.2016 №80.

ТОВ «Ремкомунелектротранс» виписані в адресу ПАТ «ПІВДГЗК» наступні податкові накладні від 03.05.2016 №1, від 03.05.2016 №2, від 03.05.2016 №3, від 03.05.2016 №4, від 03.05.2016 №5, від 03.05.2016 №6, від 03.05.2016 №7, від 03.05.2016 №8.

Придбаний у ТОВ «Ремкомунелектротранс» товар використаний ним у власній господарській діяльності, що підтверджується: акт від 12.07.2016 №165 про використані матеріали, актом від 20.07.2016 №571 про використані матеріали, актом від 19.07.2016 №568 про використані матеріали, актом від 25.06.2016 №159 про використані матеріали, актом від 25.06.2016 №143 УДТК про використані матеріали, актом від 25.06.2016 №131 УДТК про використані матеріали, актом від 25.05.2016 №125 УДТК про використані матеріали, актом від 20.05.2016 №111УДТК про використані матеріали, актом від 20.10.2016 №213 про використані матеріали, актом від 21.10.2016 №217 про використані матеріали, актом УДТК від 24.06.2016 №136 про використані матеріали, актом від 20.05.2016 №413 про використані матеріали, актом від 23.06.2016 №130 УДТК про використані матеріали, актом на списання ТМЦ від 30.05.2016 №АВН 6436, актом на списання ТМЦ від 24.05.2016 №АБН 5985, актом на списання ТМЦ від 25.05.2016 АБН 6091, актом на списання ТМЦ від 26.05.2016 №АБН 6299 актом на списання ТМЦ від 28.04.2016 №АБН 5016, актом на списання ТМЦ від 20.04.2016 №АБН 4756, актом на списання ТМЦ від 25.04.2016 №АБН 4757, актом на списання ТМЦ від 22.04.2016 №АБН 4715, актом №150УДТУ від 25.06.2016 про використані матеріали, актом від 23.07.2016 №571 про використані матеріали, актом від 20.09.2016 №201 про використані матеріали, актом від 25.06.2016№131 УДТК про використані матеріали, актом від 25.04.2016 №91, актом від 25.06.2016 №158 про використані матеріали, актом від 25.04.2016 №90 УДТК про використані матеріали, актом від 25.05.2016 №112 УДТК про використані матеріали.

Висновки про нереальність господарських операцій між ПАТ «ПІВДГЗК» із ТОВ «Ремкомунелектротранс» у травні 2016 року зроблені за аналізом взаємовідносин між ТОВ «Ремкомунелектротранс» із ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранспорт», оскільки останнє зареєстроване на непідконтрольній Україні території. Перелік суб'єктів господарювання, яким надано право перевозити визначені товари з непідконтрольної території, затверджений першим заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015, однак ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранспорт» у зазначеному переліку відсутнє, що свідчить про неможливість фактичного постачання товару.

Таким чином, висновки контролюючого органу ґрунтуються на неможливості підтвердження походження товару за ланцюгом постачання, разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що якщо третій контрагент по ланцюгу має ознаки фіктивності (або зареєстрований на непідконтрольній території), то це жодним чином не повинно стосуватися платника податку, який здійснює господарські операції/діяльність з опосередкованим контрагентом, який, в свою чергу, має відносини далі по ланцюгу.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Предмет доказування у справах, пов'язаних із формуванням сум податкового кредиту становлять обставини, що підтверджують або спростовують обґрунтованість визначення податкового кредиту підприємства.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ексімтрейд», ТОВ «Ремкомунелектротранс», ПП «Транзит - Вест».

Проте, як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податковим органом взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та зазначеним контрагентом, за наслідками яких позивачем віднесено до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ. Висновки про завищення позивачем податкового кредиту зроблені не з огляду на вищенаведені норми матеріального права, а з огляду на фінансово-господарську діяльність контрагентів позивача, яка, на думку податкової служби, свідчить про нікчемність укладених договорів.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської діяльності надавались необхідні первинні документи, а саме: копії угод постачання, додатки та специфікації до них, видаткові накладні, довіреності на отримання товару в якості доказів на підтвердження фактичного постачання товару; податкові накладні, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту, платіжні доручення, копії оборотно-сальдових відомостей та виписки по рахунку, що доводять факт повної сплати за придбані товари та послуги, підтверджують рух коштів на рахунках платника податків внаслідок здійснюваної господарської діяльності тощо.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконання зобов'язання за договорами у повному обсязі підтверджено документально.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Так, наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а отже безпідставним є посилання контролюючого органу на відсутність окремих реквізитів у наданих до перевірки сертифікатах якості на товар.

Вважаємо важливим відмітити, що можливі порушення контрагентами Товариства податкової дисципліни не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби мають викладатися в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. При цьому, в матеріалах перевірки відсутні докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договору поставки не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначеного договору. Зазначений договір спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним, та відповідає положенням цивільного, господарського і податкового законодавства.

Вважаємо, що платник податків (покупець товару, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальником товару (робіт, послуг), відомості щодо якого містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та який перебуває на обліку в податковому органу, в тому числі зареєстрований платником податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за протиправну діяльність контрагента за умови реального придбання товару.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов’язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов’язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна позиція міститься в наступних рішеннях ВАСУ: Ухвала від 28 липня 2015 року у справі № К/800/26173/15; Ухвала від 28 липня 2015 року у справі № К/800/42947/14, Ухвала від 29 липня 2015 року у справі № К/9991/38528/12, Ухвала від 29 липня 2015 року у справі № К/800/1381/14, Ухвала від 6 серпня 2015 року у справі № К/800/52613/14.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Податковим органом не надано доказів необачності ПАТ «Південний гірничо - збагачувальний комбінат» під час здійснення господарської діяльності.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого у відповідності до приписів ст.77 КАС України покладається тягар доведення правомірності винесених рішень в разі їх судового оскарження, не виконано покладений законом обов'язок та не доведено належним чином обґрунтованості та правомірності здійснених висновків та винесених податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги, які по суті є висновками акту перевірки, що повно та всебічно розглянуті та спростовані судом першої інстанції, свого підтвердження в межах апеляційного перегляду справи не знайшли. Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, передбачених ст..317 КАС України, в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офіса великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/6530/17 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/6530/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко