Справа № 820/1278/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

16 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1278/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

за участю:

представника позивача - Пеліхова О.І.

представників відповідача - Косовської І.В., Смольнякової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Зінченко А.В.) від 22.06.2018 р. (повний текст рішення складений 03.07.2018 р.) по справі № 820/1278/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт»

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ «Харківенергоремонт», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 13.02.2018 р., яким до підприємства позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) або пеню в розмірі 730205,61 грн. та № 3 від 13.02.2018 р., яким збільшено суму податку на прибуток приватних підприємств на суму 273508,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 68377,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність судового рішення, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Харківенергоремонт» з питань дотримання вимог податкового та валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2017 р.; своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, державного мита, військового збору за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2017 р.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом складений акт № 247/20-40-14-03-07/32832085 від 24.01.2018 р., в якому перевіряючими зафіксовані порушення підприємством позивача вимог податкового законодавства, а саме: пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153 зі змінами та доповненнями - встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 408970,00 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 65622,00 грн., за 1 кв. 2017 року в сумі 76479,00 грн., за 2 квартал 2017 року в сумі 266869,00 грн., за рахунок: заниження фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 2016 рік в сумі 364568,00 грн., за 1 кв. 2017 року в сумі 424888,00 грн., за 2 кв. 2017 року в сумі 3510,00 грн., за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості по контрагентам - ТОВ КФ «Адамант» (код 37576933), ТОВ «АРТ ЕКСПО» (код 37875118), ОСОБА_5 (код НОМЕР_1), ПП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2), Велтон (код 35074228), ОСОБА_7 (код НОМЕР_3), ОСОБА_8 (код НОМЕР_4), ПП УДЦ «Техінформсервіс» (код 33673697), ФОП ОСОБА_9 (код НОМЕР_5), ТОВ «Ферросплавна українська компанія» (код 35350616) ДАТ «Харків-Авто» (код 03120457), ТОВ «НВП «Енергорегулятор» (код 32760571); заниження фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2017 року в сумі 726523,00 грн., за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості по векселям; заниження фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2017року в сумі 752568,00 грн., за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості з нерезидентом ОАО «ВО «Технопромэкспорт» (Російська Федерація) по контракту № від 24.05.2010 р. та порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», зі змінами та доповненнями, в частині неповернення валютної виручки на територію України по експортному контракту від 24.05.2010 р. № .

Не погодившись із частиною висновків зазначеного Акту перевірки, ТОВ «Харківенергоремонт» направило до ГУ ДФС у Харківській області свої заперечення і за результатами розгляду заперечень, скасовані висновки Акту перевірки стосовно заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2017 року в сумі 752568,00 грн., внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості з нерезидентом ОАО «ВО Технопромэкспорт» (Російська Федерація) по контракту № від 24.05.2010 р. В частині інших порушень висновки Акту перевірки залишено без змін.

На підставі Акту перевірки (в частині, що залишена без змін, за результатами розгляду заперечень) Головним управлінням ДФС у Харківській області прийняті: податкове повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., згідно якого за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок розрахунків в іноземній валюті» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені на суму 730205,61 грн.; податкове повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., згідно якого збільшено податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 273508,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 68377,00 грн.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Харківенергоремонт» (продавець) та ОАО «ВО «Технопромекспорт» (Російська Федерація) (покупець), укладено контракт № від 24.05.2010 р., за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар, згідно Специфікацій. Загальна вартість контракту - 556563,57доларів США. Умови поставки - FCA - Ільїчівський Морський торгівельний порт. Строк дії Контракту - до виконання зобов'язань сторонами.

Станом на 01.01.2014 р. (згідно даних бухгалтерського обліку підприємства) у ТОВ «Харківенергоремонт» обліковується дебіторська заборгованість у сумі 87100,00 США, а саме: у сумі 517,89 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 30.04.2014 р.; у сумі 9246,00 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки - 30.04.2014 р.; у сумі 1784,61 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 30.04.2014 р.; у сумі 19401,64 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.04.2014 р.; у сумі 18649,75 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.04.2014 р.; у сумі 5373,00 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.09.2014 р.; у сумі 8314,75 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.09.2014 р.; у сумі 2016,00 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.09.2014 р.; у сумі 9452,50 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.09.2014 р.; у сумі 12344,00 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки 29.09.2014 р.

Протягом перевіряємого періоду підприємством ТОВ «Харківенергоремонт» отримано висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, а саме: 1) від 08.01.2014 р. № 12, щодо подовження термінів розрахунків у сумі 517,89 доларів США на період з 28.12.2013 р. - 30.04,2014 р., у сумі 9246,00 доларів США на період з 28.12.2013 р. по 30.04.2014 р., у сумі 1784,61 доларів США на період з 28.12.2013 р. по 30.04.2014 р., у сумі 19401,64 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р., у сумі 18649,75 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р., у сумі 5373,00 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р. у сумі 8314,75 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р., у сумі 2016,00 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р., у сумі 9452,50 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р., у сумі 12344,00 доларів США на період з 29.12.2014 р. по 01.05.2015 р.; 2) від 14.05.2014 р. № 539 щодо подовження термінів розрахунків у сумі 517,89 доларів США на період з 30.04.2014 р. - 31.10.2014 р., у сумі 9246,00 доларів США на- період з 30.04.2014 по 31.10.2014, у сумі 1784,61 доларів США на період з 30.04.2014 р. по 31.10.2014 р., у сумі 19401,64 на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 18649,75 доларів США на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 5373,00 доларів США, на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 8314,75 доларів США на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 2016,00 доларів США на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 9452,50 доларів США на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р., у сумі 12344,00 доларів США на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р.; 3) від 06.11.2015 р. № 1001 щодо подовження термінів розрахунків у сумі 5022,64 доларів СІІІА на період з 31.10.2015 р. по 25.01.2016 р., у сумі 2016,00 доларів США на період з 31.10.2015 р. по 25.01.2016 р., у сумі 9452,50 доларів США на період з 31.10.2015 р. по 25.01.2016 р., у сумі 12344,00 доларів США на період з 31.10.2015 р. по 25.01.2016 р.; 4) від 12.02.2016 р. № 142 щодо подовження термінів розрахунків у сумі 28835,14 доларів США на період з 29.01.2016 р. по 26.05.2016 р.

Протягом перевіряємого періоду від підприємства-нерезидента ОАО «ВО Технопромэкспорт» (Російська Федерація) надійшла оплата 05.05.2014 р. на загальну суму 58265,00 доларів США (екв. 663708,00 грн), у зв'язку з чим, контролюючим органом зроблений висновок, що станом на 30.06.2017 р. по вищевказаному контракту у підприємства позивача лічиться прострочена дебіторська заборгованість у сумі 28835,14 доларів США, граничний строк надходження валютної виручки - 26.05.2016 р.

Також судовим розглядом встановлено, що згідно рішення Арбітражного суду міста Москва від 31.03.2017 р. (резолютивна частина оголошена 29.03.2017 р.) ОАО «Внешнезкономическое обьединение «Технопромзкспорт» визнано «несостоятельным (банкротом)».

Як зазначив позивач, згідно із законодавством Російської Федерації (Федеральний Закон «Про неспроможність (банкрутство)») одночасно із визнанням неспроможним (банкрутом) відносно боржника відкривається конкурсне провадження. Упродовж зазначеного конкурсного провадження жодні вимоги кредиторів не вважаються погашеними.

У зв'язку з цим, ТОВ «Харківенергоремонт» після того, як стало відомо про порушення відносно ОАО «ВО «Технопромзкспорт» справи про банкрутство, у відповідності до законодавства Російської Федерації, звернулось до Арбітражного суду міста Москва із заявою про внесення до реєстру вимог кредиторів (заява № 120-03/182 від 12.08.2016 р.).

Згідно отриманих листів від конкурсного керуючого ОАО «ВО «Технопромзкспорт» Назаренко Л.Є. (від 30.11.2017 р. № З-СК/2017 та від 15.01.2018 р. № З-СК/2018) ТОВ «Харківенергоремонт» запрошується на участь у зборах кредиторів, на яких, зокрема планується розгляд питань про продаж майна ОАО «ВО «Технопромзкспорт».

На підставі цього, судом першої інстанції зроблений висновок, що з боку ТОВ «Харківенергоремонт» вчинено всіх залежних від нього дій щодо стягнення у судовому порядку заборгованості по контракту № від 24.05.2010 р., а тому твердження в Акті перевірки про порушення ТОВ «Харківенергоремонт» норм Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є помилковими.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем розмір пені визначений з урахуванням курсу на різні дні, які не мають жодного відношення до дня виникнення заборгованості. При чому, курс на дні, взяті для розрахунку відповідачем, є майже втричі вищим за курс на день виникнення заборгованості.

Так, згідно актів про приймання виконаних робіт за контрактом № від 24.05.2010 р. виконання робіт було здійснено у 2013 році, відповідним чином має визначатись і дата виникнення заборгованості. Сума неодержаної виручки за контрактом № від 24.05.2010 р. складає 230479,27 грн., а тому, загальний розмір нарахованої пені (у разі наявності підстав для її нарахування) не може перевищувати - 230479,27 грн.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем визначено, що сума неодержаної виручки становить 28835,14 доларів США або 723761,87 грн. При цьому, загальний розмір пені нарахований у розмірі 730205,61 грн., тобто такий, що перевищує суму неодержаної виручки 230479,27грн.) на 493282,60 грн., що є порушенням ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

В ході проведення податкової перевірки, контролюючим органом встановлено, що інформація щодо судового стягнення заборгованості з нерезидента по контракту № від 24.05.2010 р. відсутня. До перевірки не надано сертифікатів Торгово-промислової палати України або її уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні цього контракту. Інформація щодо форс-мажорних обставин по контракту від 24.05.2010 р. № відсутня.

В свою чергу, при зверненні до суду першої інстанції позивач по справі послався на те, що ТОВ «Харківенергоремонт» після того, як стало відомо про порушення відносно ОАО «ВО «Технопромзкспорт» справи про банкрутство, у відповідності до законодавства Російської Федерації, звернулось до Арбітражного суду міста Москва із заявою про внесення до реєстру вимог кредиторів (заява № 120-03/182 від 12.08.2016 р.).

Колегія суддів зазначає, що надане позивачем до суду «Определение Арбитражного суда города Москвы от 20.09.2017 р. по делу № А40-239581/15-18-596Б» стосується лише включення вимог в розмірі 58200,60 доларів США в реєстр вимог кредиторів боржника розглянуте в рамках розгляду справи про банкрутство боржника ОАО «ВО «Технопромэкспорт», в той час як приписами п. 3 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зазначено, у разі прийняття до розгляду судом саме позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених ст. 1 і 2 Закону або встановлені НБУ відповідно до статтей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

ТОВ «Харківенергоремонт» з позовною заявою про стягнення заборгованості до суду не звертався, судове рішення про стягнення на користь позивача заборгованості в сумі 28835,14 доларів США, відсутнє, а надана ним ухвала арбітражного суду не підтверджує стягнення заборгованості, а стосується лише включення в реєстр вимог кредиторів, що є предметом розгляду в рамках справи про визнання контрагента підприємства позивача банкрутом.

Наведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що підстави для зупинення нарахування пені були відсутні, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Що стосується посилання позивача на те, що реальними датами виникнення дебіторської заборгованості є дата підписання актів про приймання виконаних робіт, а тому при здійсненні розрахунку пені слід застосовувати курс на дату виникнення заборгованості, а саме - на дату актів про приймання виконаних робіт, за якими не отримано оплату, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону № 185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою, стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Положеннями ст. 19-1 ПК України визначено функції контролюючих органів, серед яких, зокрема, здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

В свою чергу, строки розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності визначені положеннями Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті

Приписами цього Закону передбачено продовження законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД шляхом, зокрема, отримання висновків центрального органу влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків.

Згідно зі ст. цього 4 Закону, пеня обраховується за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно з п. 1.1 Розділу І «Загальні положення» Інструкції № 136 від 24.03.1999, затвердженої Постановою Правління Національного банку України «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» (далі - Інструкція № 136), день виникнення порушення -.перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданий на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків.

Наведене свідчить про те, що висновок уповноваженого органу продовжує строки розрахунків у сфері ЗЕД та відповідно переносить день виникнення заборгованості по контракту на строк, на який виданий відповідний висновок, а тому звільняє резидента, як учасника зовнішньоекономічних відносин, від відповідальності, передбаченої Законом на строк, який вказаний у висновку.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення граничних термінів надходження валютної виручки, а саме: граничний термін 25.01.2016 р.; дата розрахунків 28.01.2016 р.

Судовим розглядом встановлено, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «Харківенергоремонт» отримано висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, а саме: від 08.01.2014 р. № 12, від 14.05.2014 р. № 529, від 06.11.2015 р. № 1001 щодо продовження термінів розрахунків на період з 21.10.2015 р. по 25.01.2016 р.

Таким чином, днем виникнення заборгованості є 26.01.2016 р., що свідчить про те, що пеня нараховується за курсом НБУ з 26.01.2016 р. по 28.01.2016 р.

Також, в ході проведення перевірки встановлено порушення граничних термінів надходження валютної виручки, а саме: граничний термін 26.05.2016 р.; по дату перевіряємого періоду 30.06.2017 р. розрахунок не здійснено.

Судовим розглядом встановлено, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «Харківенергоремонт» отримано висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, а саме: від 12.02.2016 р. № 142 щодо продовження термінів розрахунків на період з 29.01.2016 р. по 26.05.2016 р.

Таким чином, днем виникнення заборгованості є 27.05.2016 р., що свідчить про те, що пеня нараховується за курсом НБУ з 27.05.2016 р. по 30.06.2017 р., але з урахуванням того, що загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України продовжують законодавчо встановлені строки розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, а тому, днем виникнення заборгованості є саме: 26.01.2016 р. та 27.05.2016 р.

Пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД з 26.01.2016 р. по 28.01.2016 р. розрахована наступним чином: 28835,14 доларів США (сума заборгованості) * 24,829818 грн. (відповідно до курсу на дату виникнення заборгованості) = 715971,28 грн. (сума заборгованості в національній валюті). Розмір пені розрахований наступним чином: 715971,28 грн. * 0,3% * 3 дні = 6443,74 грн.

Пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД за період з 27.05.2016 р. по 30.06.2017 р. розрахована наступним чином: 28835,14 доларів США (сума заборгованості) * 25,099995 гривень (відповідно до курсу на дату виникнення заборгованості) = 723761,87 грн. (сама заборгованості в національній валюті). Розмір пені розрахований наступним чином: 723761,87 грн. * 0,3% * 400 днів = 868514,24 грн.

З урахуванням положень ст. 4 Закону 185/94-ВР, загальний розмір пені не може перевищувати суми неодержаної виручки, а тому пеня, що розрахована за період з 27.05.2016 р. по 30.06.2017 р. становить 723761,87 грн.

Загальний розмір пені складає 730205,61 грн. (6443,74 грн. + 723761,87 грн.).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що контролюючим органом було правомірно обраховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД на підставі курсу НБУ на день виникнення заборгованості (порушення), з урахуванням періодів, на які було продовжено встановлені строки розрахунків висновками центрального влади з питань економічної політики.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., згідно якого за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок розрахунків в іноземній валюті» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені на суму 730205,61 грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що в порушення пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153 зі змінами та доповненнями, встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 408970,00 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 65622,00 грн., за 1 кв. 2017 року в сумі 76479,00 грн., за 2 квартал 2017 року в сумі 266869,00 грн., за рахунок: заниження фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 2016 рік в сумі 364568,00 грн., за 1 кв. 2017 року в сумі 424888,00 грн., за 2 кв. 2017 року в сумі 3510,00 грн., за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості по контрагентам - ТОВ КФ «Адамант» (код 37576933), ТОВ «АРТ ЕКСПО» (код 37875118), ОСОБА_5 (код НОМЕР_1), ПП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2), Велтон (код 35074228), ОСОБА_7 (код НОМЕР_3), ОСОБА_8 (код НОМЕР_4), ПП УДЦ «Техінформсервіс» (код 33673697), ФОП ОСОБА_9 (код НОМЕР_5), ТОВ «Ферросплавна українська компанія» (код 35350616) ДАТ «Харків-Авто» (код 03120457), ТОВ «НВП «Енергорегулятор» (код 32760571); заниження фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2017 року в сумі 726523,00 грн., за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості по векселям.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р., в частині взаємовідносин підприємства позивача ТОВ «АРТ ЕКСПО», ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, Велтон, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПП УДЦ «Техінформсервіс», ФОП ОСОБА_9, ТОВ «Ферросплавна українська компанія», ДАТ «Харків-Авто», ТОВ «НВП «Енергорегулятор», колегія суддів зазначає наступне.

Порушення вимог податкового законодавства в цій частині відповідач по справі пов'язує з тим, що підприємством позивача не надано документів щодо дати виникнення заборгованості по взаємовідносинам із вказаними вище контрагентами, а були надані лише журнали-ордери і відомості по рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками»; картка рахунку 631 в розрізі контрагентів, в яких зазначено договори по яким значиться заборгованість. Розрахунки по взаємовідносинам з вищенаведеними підприємствами по ненаданим договорам в перевіряємому періоді (з 01.01.2014 р. по 30.06.2017 р.) не проводились.

В свою чергу, позивач зазначив, що згідно абз. 2 п. 56.4 ст. 56 ПК України обов'язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вказаних вище норм права, позивач зазначив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не тільки не надав жодного документу стосовно вищевказаних взаємовідносин, але й не надавав жодних заперечень та доводів стосовно них.

З наведених доводів позивача вбачається, що ним фактично не заперечується факт не надання документів щодо дати виникнення заборгованості по взаємовідносинам із вказаними вище контрагентами.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки та не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

В свою чергу, судовим розглядом встановлено, що станом на 30.06.2017 р. (день закінчення податкової перевірки) у підприємства позивача по К-ту рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» значиться заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

В той же час, ТОВ «АРТ ЕКСПО», ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, Велтон, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПП УДЦ «Техінформсервіс», ФОП ОСОБА_9, ТОВ «Ферросплавна українська компанія», ДАТ «Харків-Авто», ТОВ «НВП «Енергорегулятор» не надсилали вимоги боржнику (ТОВ «Харківенергоремонт») про сплату заборгованості, а також не зверталися до суду із вимогою про стягнення заборгованості з ТОВ «Харківенергоремонт».

Відповідно до пп. а) пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійною заборгованістю у тому числі є заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Як зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, Податковим кодексом України не встановлено окремих правил відображення безнадійної кредиторської заборгованості у складі доходів, отже доходи від списання кредиторської заборгованості визнаються відповідно до правил, встановлених положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Фінансовий результат до оподаткування формується відповідно до Положень стандартів) бухгалтерського обліку.

Так, відповідно до абз. 8 п. 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (далі - П(С)БО 1 Загальні вимоги до фінансової звітності) доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Згідно п. 5 П(С)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до п. 14 П(С)БО 15 «Дохід», якщо дохід (виручка) від надання послуг не може бути достовірно оцінений і не існує імовірності відшкодування зазнаних витрат, то дохід не визнається, а зазнані витрати визнаються витратами звітного періоду. Якщо надалі сума доходу буде достовірно оцінена, то дохід зазнається за такою оцінкою.

На підставі вказаних вище норм права, судом першої інстанції зроблений висновок, що ні Цивільний кодекс України, ні Податковий кодекс України, ні інші акти законодавства України не містять будь-якого зв'язку між порядком визначення строку позовної давності, порядком визнання кредиторської заборгованості безнадійною та причинами невиконання зобов'язань. Також, ні Цивільний кодекс України, ні Податковий кодекс України, ні інші акти законодавства України не містять будь-якого зв'язку між порядком визначення строку позовної давності, порядком визнання кредиторської заборгованості безнадійною та наявністю (відсутністю) дій щодо стягнення такої заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 р. за № 85/4306, зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Враховуючи те, що позивачем ані до перевірки, ані під час судового розгляду справи не надано документів, щодо дати виникнення заборгованості по взаємовідносинам із вказаними вище контрагентами і ці контрагенти не надсилали вимоги боржнику про сплату заборгованості та не зверталися до суду із вимогою про стягнення цієї заборгованості, контролюючий орган дійшов правомірного висновку про те, що підприємством позивача порушено вимоги порушення пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», П(С)БО 15 «Доходи», а саме: підприємство позивача занизило фінансовий результат до оподаткування ,визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 2016 рік, за 1 кв. 2017 р., за 2 кв. 2017 року, за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок не віднесення до складу іншого доходу суми безнадійної заборгованості по контрагентам: ТОВ «АРТ ЕКСПО», ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, Велтон, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПП УДЦ «Техінформсервіс», ФОП ОСОБА_9, ТОВ «Ферросплавна українська компанія», ДАТ «Харків-Авто», ТОВ «НВП «Енергорегулятор».

Що стосується рішення суду в частині заборгованості по довгостроковому векселю, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що станом на 01.01.2014 р. та станом на 30.06.2017 р. по К-ту рахунку 511 «Довгострокові векселі видані» значиться заборгованість в сумі 726522,78 грн. Крім того, станом на 01.01.2014 р. та станом на 30.06.2017 р.по Ф1 «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» в пасиві по рядку 1515 «інші довгострокові зобов'язання» значиться заборгованість в сумі 727000,00 грн.

Під час проведення податкової перевірки позивачем надані обігово-сальдові відомості по рахунках за перевіряємий період, Ф1 «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» за 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 1 кв. 2017 року, 1 півріччя 2017 року, в яких і визначена вищезазначена заборгованість.

В свою чергу, позивачем до перевірки не надано жодних первинних та інших документів на підставі яких можна було б визначити реквізити векселя (вид векселя ,номер векселя, найменування векселедавця, дата векселя, номінальна вартість, дата погашення), інформація щодо отримання векселя, покупки,тощо (найменування (ПІБ) суб'єкта господарювання, від якого отриманий вексель; сума, за яку отримано (придбано) вексель; дата отримання (покупки) векселя; форма розрахунків за отриманий (придбаний) вексель; заборгованість перед продавцем; дата погашення отриманого суб'єктом господарювання векселя; сума погашення по векселю ); інформація щодо передачі векселя (продажу тощо) (найменування (ПІБ) суб'єкта господарювання, якому переданий (проданий) вексель; сума, за яку передано (продано) вексель; дата передачі (продажу) векселя; форма розрахунків за переданий (проданий) вексель; заборгованість покупця; найменування (ШБ) суб'єкта господарювання, який пред'явив вексель до сплати; дата погашення виданого суб'єктом господарювання векселя; сума погашення по векселю).

Колегія суддів зазначає, що умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів повинна бути відображена у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі, що передбачено ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні». В свою чергу, якщо за договором не передбачалось проведення вексельних розрахунків і було прийнято рішення про зміну форми розрахунків (здійснення розрахунків векселем), то таке рішення повинно бути оформлене додатковою угодою або додатком до договору.

Також колегія суддів зазначає, що вексель є цінним папером, а тому, його передачу необхідно засвідчувати актом прийому-передачі. Такий акт необхідно складати при передачі векселя в оплату поставлених товарів (наданих послуг, виконаних робіт), при передачі векселя банку векселеутримувачем для здійснення будь-якої вексельної операції, при передачі банком оплаченого векселя векселедавцеві. Форма акту прийому-передачі векселя чинним законодавством не визначена, що свідчить про те, що такий акт складають у довільній формі, але в зазначеному акті необхідно вказати відомості про повне найменування сторін та уповноважених осіб, номінальну вартість векселя, реквізити і номер вексельного бланка, дату його видачі. Якщо вексель передається за ціною іншою ніж номінальна, то таку ціну також слід вказати в акті.

Судовим розглядом встановлено, що у позивача відсутній як договір щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів, так і акт прийому-передачі векселя. В ході проведення перевірки та до заперечень на акт перевірки платником податку надані реєстр виданих векселів, копія векселю серія АА 0511256 від 30.12.2010 р., виписки банку за 26.08.2011 р., за 03.08.2011 р., картка рахунку 51.

З копії векселя серія АА 0511256 від 30.12.2010 р. вбачається, що в розділі «найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений» вказано ТОВ «НВП «Харківенергоремонт» (код 30882066).

В той же час, станом на 30.10.2013 р. по ТОВ «НВП «Харківенергоремонт» (код 30882066) мало стан 8 - внесено запис до ЄДР про відсутність за місцем знаходження. Також, по ТОВ «НВП «Харківенергоремонт» (код 30882066) свідоцтво платника ПДВ від 18.04.2000 р. № 29133209 і.п.н. 36 анульовано 01.08.2011 р. Остання декларація з податку на прибуток надана за 2013 рік (від 31.01.2014 р. № ). Директором і головним бухгалтером ТОВ «НВП «Харківенергоремонт» (код 30882066) є ОСОБА_5, стосовно якого відкрите кримінальне впровадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001293 від 10.10.2017 р., за ознакою кримінальних правопорушень ,передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.

Наведені вище обставини, на думку колегії суддів свідчать про те, що заборгованість по К-ту рахунку 511 «Довгострокові векселі видані» в сумі 726522,78 грн. слід вважати безнадійною.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р. в частині збільшення суми податку на прибуток приватних підприємств на суму 157470,23 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 39367,56 грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Що стосується взаємовідносин підприємства позивача з ТОВ «КФ «АДАМАНТ», колегія суддів зазначає наступне.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що до перевірки надані: 1) договір оренди від 26.06.2012 № 61-06-2012, за яким підприємство ТОВ «Харківенергоремонт» сплачує орендну плату помісячно. Згідно з актом прийому-передачі від 29.06.2013 р. нежитлові приміщення були повернуті, тобто нарахування орендної плати орендарем закінчилось. Додатковою угодою від 03.06.2013 р. до договору орендар зобов'язаний провести оплату за оренду до 31.12.2015 р. Підписи директора ОСОБА_13 в додатковій угоді і акті прийому- передачі не збігаються; 2) договір оренди від 30.06.2013 р. № 52-06-2013 № 51-06-2013, за яким підприємство ТОВ «Харківенергоремонт» сплачує орендну плату помісячно. Згідно з актом прийому-передачі від 31.12.2013 р. TOB «Харківенергоремонт» нежитлові приміщення були повернуті, та додатковою угодою від 03.12.2013 р. до договору 51-06-2013 орендар зобов'язаний провести сплату до 31.12.2016 р. Підписи директора ОСОБА_13 в додатковій угоді і акті прийому-передачі не збігаються; 3) договір оренди від 30.08.2013 № 30-08-2013, за яким підприємство ТОВ «Харківенергоремонт» сплачує орендну плату помісячно. Згідно з актом прийому-передачі від 17.09.2013 р. ТОВ «Харківенергоремонт» отримало в оренду приміщення, але згідно акту прийому-передачі від 31.12.2013 р. нежитлові приміщення були повернуті, тобто нарахування орендної плати орендарем закінчилось. Підписи виконавчого директора ОСОБА_14 в додатковій угоді відповідає підпису директора ОСОБА_13;

На підставі цього, контролюючим органом встановлена дефектність наданих документів. Крім того, контролюючому органу не зрозумілим є подовження орендної плати при передачі згідно акту прийому-передачі приміщень до ТОВ «КФ «Адамант». Також, не зрозумілим є укладення договору від 30.08.2013 р., якщо діє два договори від 30.06.2013 р. по 31.12.2013 р., за яким приміщення перебувають в оренді.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Харківенергоремонт» та ТОВ «КФ «АДАМАНТ» 30.11.2017 р. укладено акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2017 р. за договором № 61-06-2012 від 26.06.2012 р., яким підтверджено суму кредиторської заборгованості ТОВ «Харківенергоремонт» в розмірі 213854,78 грн. Укладання акту звірки є подією, що свідчить про визнання ТОВ «Харківенергоремонт» свого боргу, отже є подією, що відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перериває перебіг позовної давності.

Щодо Договору № 52-06-2013 від 30.06.2013 р., колегія суддів зазначає, що при проведенні перевірки контролюючим органом не взято до уваги положення Додаткової угоди б/н від 03.12.2013 р. до договору № 52-06-2013 от 30.06.2013 р., згідно п. 1 якої «... составили к договору № 52-06-2013 от 30 июня 2013 г. настоящее дополнительное соглашение о нижеследующем: 1. п. 4.3 Изложить в следующей редакции: Арендатор обязан произвести оплату за аренду до 31 декабря 2016 года ... . Дополнительное соглашение действует с 03 декабря 2013 г. и является неотьемлемой частью Договора.». З боку ТОВ «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» цей документ підписано ОСОБА_14

Таким чином, початком перебігу строку позовної давності за Договором № 52-06-2013 є 01.01.2017 р., а сам строк позовної давності спливає лише 31.12.2019 р., що свідчить про те, що суму кредиторської заборгованості в розмірі 286287,77 грн. перед ТОВ «КФ «АДАМАНТ» за Договором № 52-06-2013 правомірно відображено в обліку ТОВ «Харківенергоремонт» на момент проведення перевірки. Крім того, між ТОВ «Харківенергоремонт» та ТОВ «КФ «АДАМАНТ» 30.11.2017 р. укладено акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2017 р. за договором № 52-06-2013 от 30.06.2013 р., яким підтверджено суму кредиторської заборгованості ТОВ «Харківенергоремонт» в розмірі 286287,77 грн.

Щодо Договору № 51-06-2013 від 30.06.2013 р., колегія суддів зазначає, що при проведенні перевірки контролюючим органом не взято до уваги положення додаткової угоди б/н от 03.12.2013 р. до договору № 51-06-2013 від 30.06.2013 р., згідно п. 1 якого: «... составили к договору № 51-06-2013 от 30 июня 2013 г. настоящее дополнительное соглашение о нижеследующем: 1. п. 4.3 Изложить в следующей редакции: Арендатор обязан произвести оплату за аренду до 31 декабря 2016 года ... . Дополнительное соглашение действует с 03 декабря 2013 г. и являєтся неотьемлемой частью Договора.» З боку ТОВ «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» цей документ підписано ОСОБА_14

Таким чином, початок перебігу строку позовної давності за Договором № 51-06-2013 є 01.01.2017 р., а сам строк позовної давності спливає лише 31.12.2019 р., а тому суму кредиторської заборгованості в розмірі 131061,15 грн. перед ТОВ «КФ «АДАМАНТ» за Договором № 51-06-2013 правомірно відображено в обліку ТОВ «Харківенергоремонт» на момент проведення перевірки. Крім того, між позивачем та ТОВ «КФ «АДАМАНТ» 30.11.2017 р. укладено акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2017 р. за договором № 51-06-2013 від 30.06.2013 р., яким підтверджено суму кредиторської заборгованості позивача в розмірі 131061,15 грн.

Щодо Договору № 30-08-2013 від 30.08.2013 р., колегія суддів зазначає, що при проведенні перевірки контролюючим органом не взято до уваги положення додаткової угоди б/н от 03.12.2013 р. до договору № 30-08-2013 от 30.08.2013 р., згідно п. 1 якої: «... составили к договору № 30-08-2013 от 30.08.2013 г. настоящее дополнительное соглашение о нижеследующем: 1. п. 4.3 Изложить в следующей редакции: Арендатор обязан произвести оплату за аренду до 31 декабря 2016 года ... . Дополнительное соглашение действует с 03 декабря 2013 г. и является неотьемлемой частью Договора.» З боку позивача цей документ підписано ОСОБА_14

Таким чином, початок перебігу строку позовної давності за Договором № 30-08-2013 є 01.01.2017 р., а сам строк позовної давності спливає лише 31.12.2019 р., а тому суму кредиторської заборгованості в розмірі 13450,62 грн. перед ТОВ «КФ «АДАМАНТ» за Договором № 30-08-2013 правомірно відображено в обліку ТОВ «Харківенергоремонт» на момент проведення перевірки. Крім того, між позивачем та ТОВ «КФ «АДАМАНТ» 30.11.2017 р. укладено акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2017 р. за договором № 30-08-2013 30.08.2013 р., яким підтверджено суму кредиторської заборгованості позивача в розмірі 13450,62 грн.

Наведені вище обставини свідчать про те, що кредиторська заборгованість ТОВ «Харківенергоремонт» перед ТОВ «КФ «АДАМАНТ» за вказаними вище договорами (з урахуванням додаткових угод) не є безнадійною та правомірно відображається на балансі ТОВ «Харківенергоремонт». В свою чергу, сам по собі факт передачі приміщень від орендаря до орендодавця жодним чином не впливає на правомірність перенесення строку сплати вже нарахованої орендної плати.

Що стосується правомірності підписання (наявності повноважень у підписанта) кожного із документів, судовим розглядом встановлено, що відповідно до Наказу ТОВ «Харківенергоремонт» «О внесении изменений в штатное расписание» № 304-К від 03.12.2012 р. «На основании Протокола общего собрания участников от 22.11.2012 года, в связи с подачей заявления об увольнении по собственному желанию Генерального директора ОСОБА_15, и внесением изменений с структуру органов управления Обществом согласно Устава Общества Приказываю: 3. Ввести с 04.12.2012 года в штатное расписание должность Исполнительного директора; 4. Назначить на должность Исполнительного директора ОСОБА_14 с 04.12.2012 года согласно штатному расписанию с объемом полномочий согласно Уставу Общества; 5. Установить, что право первой подписи финансовых и банковских документов имеют: Генеральный директор. Исполнительный директор.»

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 16760335 від 05.07.2013 р. (бланк Серія AB № 504703) «Прізвище, ім 'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи; «ОСОБА_13, 03.04.2013 (Згідно п.п. статуту 8.6 та 9-9) - керівник, ОСОБА_14, 04.12.2012 (Згідно п.п. 9.6 та 9.8 розділу 9 статуту товариства) - підписант, ОСОБА_13, 03.04.2013 (Згідно пп. статуту 8.6 та 9-9) - підписант.».

Крім того, судовим розглядом встановлено, що у випадку відсутності Директора та Виконавчого директора їх повноваження виконує Заступник директора з виробництва ОСОБА_19, оскільки відповідно до п. 1 Наказу ТОВ «Харківенергоремонт» «О делегировании полномочий Директора и Исполнительного директора в случае их отсутствия» № 232-к від 29.12.2014: «В случае одновременного отсутствия на предприятии Директора ОСОБА_10 и Исполнительного директора ОСОБА_14, полномочия Директора и Исполнительного директора возложить на Заместителя директора по производству ОСОБА_19».

Таким чином, частину документів було підписано Директором - ОСОБА_13, частину документів - Виконавчим директором та підписантом - ОСОБА_14, а частину документів - Заступником директора з виробництва ОСОБА_19

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що кредиторська заборгованість ТОВ «Харківенергоремонт» перед ТОВ «КФ «АДАМАНТ» не є безнадійною та правомірно відображається на балансі ТОВ «Харківенергоремонт», що підтверджено належними та допустимими доказами.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р. в частині збільшення суми податку на прибуток приватних підприємств на суму 116037,77 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 29009,44 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовуються, а тому, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 скасувати в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р. та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 скасувати в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р. в частині збільшення суми податку на прибуток приватних підприємств на суму 157470,23 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 39367,56 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 від 13.02.2018 р. в частині збільшення суми податку на прибуток приватних підприємств на суму 116037,77 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 29009,44 грн. - залишити без змін.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р. по справі № 820/1278/18 скасувати в частині стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код 39599198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (код 32832085) сплаченого судового збору в сумі 16081 (шістнадцять тисяч вісімдесят одну) грн. 37 коп. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код 39599198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (код 32832085) сплачений судовий збір в розмірі 2175,71 грн. (дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень) 71 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва

Повний текст постанови складений 03.12.2018 року.