Справа № 1940/1731/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1731/18

26 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача Горбового О.Ф.

представника відповідача Оленяк В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державний кадастровий реєстратор відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбовий Олег Федорович Відділ Держгеокадастру у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича, Відділу Держгеокадастру у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в якій просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 12.06.2018, №РВ-018 від 17.04.2018;

зобов'язати відділ Держгеокадастру у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в с. Цеценівка на території Цеценівської сільської ради, Шумського району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_4 через Електронні сервіси Держгеокадастру 17.04.2018 та 12.06.2018 подавав відповідачу заяви про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру. Однак, рішеннями кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича №РВ-018 від 17.04.2018 та №РВ-018 від 12.06.2018 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Зокрема, вказано на відсутність документів, що підтверджують розмір земельної ділянки та посвідчують право на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в судовому засіданні 24 жовтня 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області та відкладено розгляд справи до 05 листопада 2018 року.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в судовому засіданні 05 листопада 2018 року у справі оголошено перерву до 19 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року розгляд справи відкладено до 26 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач державний кадастровий реєстратор Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбовий О.Ф. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на позовну заяву від 28.09.2018.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. Свою правову позицію Головне управління виклало у відзиві на позовну заяву від 05.11.2018.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступне.

Рішенням Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області від 10 квітня 2015 року №216 вирішено надати дозвіл жителю с. Цеценівка ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області від 08 травня 2018 року №175 вирішено уточнити рішення сесії Цеценівської сільської ради №216 від 10.04.2015 в частині площі і викласти п.1 даного рішення в наступній редакції: «Надати дозвіл жителю с. Цеценівка ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3050 га - для ведення особистого селянського господарства» враховуючи матеріали, що підтверджують фактичний розмір земельної ділянки.

ОСОБА_4 через Електронні сервіси Держгеокадастру 17.04.2018 та 12.06.2018 подавав відповідачу зави про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру.

За результатами розгляду вказаних заяв, рішеннями державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича №РВ-018 від 17.04.2018 та №РВ-018 від 12.06.2018 позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Підставою для відмови слугувала невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Повторно розглянувши дану технічну документацію виявлено, що розробником не враховано рекомендацій зазначених у рішенні «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» №РВ-018 від 17.04.2018, а саме: - приписи ч.2 чт.118 Земельного кодексу України, ст.55 Закону України «Про землеустрій», п.2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, а саме відсутні документи, що підтверджують розмір земельної ділянки та посвідчують право на земельну ділянку.

Не погоджуючись з такими рішеннями суб'єкта владних повноважень ОСОБА_4 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення у справі, суд бере до уваги наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр».

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 затвердженй Порядок ведення Державного земельного кадастру, пунктом 5 якого визначено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Тобто, відповідач у справі - є посадовою особою органу владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 3 зазначеної норми Закону встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

За нормами частини 4 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 69 Порядку № 1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно п. 5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до пункту 70 Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку.

Пунктом 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Зміна найменування акціонерного товариства у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до п. 105 Прядку № 1051 підставою для відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про обмеження у використанні земель, безпосередньо становлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є:

1) подання документів, передбачених підпунктом 2 пункту 104 цього Порядку, не в повному обсязі;

2) невідповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 70 цього Порядку.

Як вже зазначалось, ОСОБА_4 через Електронні сервіси Держгеокадастру 17.04.2018 та 12.06.2018 подавав відповідачу зави про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру.

За результатами розгляду вказаних заяв, рішеннями державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича №РВ-018 від 17.04.2018 та №РВ-018 від 12.06.2018 позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Підставою для відмови слугувала невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Повторно розглянувши дану технічну документацію виявлено, що розробником не враховано рекомендацій зазначених у рішенні «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» №РВ-018 від 17.04.2018, а саме: - приписи ч.2 чт.118 Земельного кодексу України, ст.55 Закону України «Про землеустрій», п.2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, а саме відсутні документи, що підтверджують розмір земельної ділянки та посвідчують право на земельну ділянку.

Суд вважає відмову відповідача у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру правомірною, з огляду на таке.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (рішення відповідного органу, наділеного повноваженнями щодо розпорядження даними землями).

Водночас, пунктом 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Отже, як випливає з вищевикладеного, технічна документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється у випадках, коли земельна ділянка перебувала на підставі правовстановлюючого документа або відповідного рішення повноважного органу у користуванні до 2004 року, однак право власності на неї не зареєстроване та у випадку, коли право на земельну ділянку набуто, однак ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі (не присвоєно кадастровий номер) або ж власник чи користувач ділянки має намір відновити її межі.

Абзацом 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно листа Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №182 від 19.09.2018 слідує, що ОСОБА_4 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в користування не виділялись.

Таким чином, враховуючи, що позивач має намір отримати земельну ділянку, яка йому у власність чи користування на підставі рішення сесії сільської ради до 2004 року не передавались, межі земельної ділянки не визначені, а тому у даному випадку земельна ділянка може бути відведена лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

При цьому суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що межі спірної земельної ділянки уже були сформовані, а відтак вимоги відповідача є незаконні, оскільки судом встановлено, що межі були сформованімежі спірної земельної ділянки уже були сформовані земельну ділянку площею 0,25 га. виділену для ведення особистого селянського господарства спадкодавцю, а спірне рішення стосується земельної ділянки площею 0,3050 га., яка перебуває у фактичному користуванні позивача, як спадкоємця.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при прийнятті рішення про відмову у внесенні відомостей до державного кадастру відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності дій щодо відмови у внесенні відомостей до державного кадастру в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Горбового Олега Федоровича, відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-018 від 12 червня 2018 р. та №РВ-018 від 17.04.2018 р. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.