Справа № 826/4257/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4257/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Сорочко Є.О.

Коротких А.Ю.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2018 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2016 №

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Станом на 04 грудня 2018 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску та наявності ліцензій фізичної особи-підприємця - ОСОБА_3, місцезнаходження: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом встановлено порушення, зокрема, пункту 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (зі змінами та доповненнями), а саме, встановлено неоприбуткування готівкових коштів за 2015 рік на загальну суму 7 308, 00 грн.

Так, як зафіксовано в акті перевірці, відповідно до відомостей з ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих з них податків (ф.1-ДФ), Товариством з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна» ОСОБА_3 нарахований дохід за ознакою "157" - дохід, виплачений самозайнятій особі у розмірі 7 308,00 грн. Факт отримання доходу ОСОБА_3 підтверджено листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна» від 26.09.2016 та доданими копіями товарних чеків від 03.04.2015 №31 та №33 на загальну суму 7 308, 00 грн.

На підставі викладеного, Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 25.11.2016 №10822/26-52-13-06/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки) та прийнято за фактом порушення пункту 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 №.

За результатами адміністративного оскарження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 податкового повідомлення-рішення від 12.12.2016 №, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 20.02.2017 №1197/Г/26-15-10-02-16 скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 № залишено без задоволення, а саме податкове повідомлення-рішення - без змін.

Також, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.02.2018 №2528/Г/99-99-11-02-01-14, скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 № залишено без розгляду.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з позовом до суду.

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції станом на момент проведення перевірки), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Вказане також підтверджується положеннями частини першої статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції на момент проведення перевірки), у силу яких контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу про неоприбуткування позивачем в 2015 році грошових коштів, відповідно до товарних чеків №33 та №31 від 03.04.2015 на загальну суму 7 308, 00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (в редакції від 01.09.2013), чинного на час виникнення спірних правовідносин, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки ).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилається на те, що ним не здійснювалась підприємницька діяльність в перевіряємий період часу, позивачеві нічого не відомо про товариство з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна», послуг даному підприємству він не надавав, товарні чеки №31 та №33 від 03.04.2015 ним не виписувались та станом на 2015 рік він не мав жодної печатки, а тому вважає товарні чеки №31 та №33 від 03.04.2015 підробкою та сумнівається в їх існуванні.

Разом з тим, судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна», представник якого, надав фото докази в друкованому вигляді та на CD диску, на підтвердження проведення представницької зустрічі товариства, в результаті якої було понесено витрати на загальну суму 7 308, 00 грн. відповідно до товарних чеків №33 та №31 від 03.04.2015, оригінали яких також було додано до матеріалів справи разом з розрахунковими чеками від 03.04.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, на товарних чеках №33 та №31 від 03.04.2015 наявний відбиток печатки із зазначенням реквізитів фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

При цьому, посилання позивача щодо підробки вказаних документів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач спираючись на недостовірність вказаних чеків та відсутність у нього печатки, з відповідними заявами до правоохоронних органів за фактом підробки документів не звертався.

Жодних заяв чи скарг щодо вчинення кримінального правопорушення в матеріалах справи немає, хоча товарні чеки датовані ще 03.04.2015 роком, при цьому, позивач ознайомлювався з матеріалами даної адміністративної справи та мав достатньо часу для звернення до правоохоронних органів, за захистом його прав та інтересів, проте доказів такого звернення не надано, що викликає у суду сумніви щодо тверджень позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту перевірки від 25.11.2016 №10822/26-52-13-06/НОМЕР_1, за одним епізодом порушення, а саме неоподаткування доходу в сумі 7 308, 00 грн., контролюючим органом було винесено відносно позивача три податкових повідомлення-рішення від 12.12.2016 №, №, №, якими позивачеві визначено штрафні санкції за порушення законодавства про регулювання обігу готівки, грошові зобов'язання із військового збору та податку з доходів фізичних осіб, а також вимогу про сплату боргу із єдиного внеску від 12.12.2016 Ф-.

Проте, позивачем оскаржується лише одне податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 №, тобто решта - є узгодженими.

При цьому, всі три податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі одного епізоду порушення, однак правомірність решти двох позивачем не оскаржується, а отже є визнаною, як і підстави їх прийняття.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 12.12.2016 № винесено Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві правомірно, оскільки позивачем порушено пункт 2.6 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, що полягає у неоприбуткуванні готівки в розмірі 7 308, 00 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2018 року.