Справа № 815/730/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/730/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів Єщенка О.В., Коваля М.П.
за участю секретаря Сінчі А.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем його прав на отримання при звільненні з військової служби у запас індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по вересень 2017, передбаченої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», просив суд: визнати протиправними дії (бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 по вересень 2017 у сумі 20873 грн. 26 коп.
За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 04 червня 2018 ухвалено рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення позивачу та стягнув з відповідача на користь позивача суму індексації грошового забезпечення у розмірі 20873 грн. 26 коп. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Приймаючи означене рішення суд попередньої інстанції виходив з того, що Військова частина НОМЕР_1 , виконуючи вимоги Закону та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003, нарахувала позивачу суму індексації грошового забезпечення за період з січня 2014 по вересень 2017. Про те, посилаючись на роз`яснення Міністерства соціальної політики України, викладених у листах №10685/0/14-15/10 від 16 липня 2015 та № 252/10/136-16 від 09 червня 2016, №48/0/66-17 від 08 серпня 2017, де зазначено про те, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі, виплатив ОСОБА_1 тільки частину від розрахованої суми (26228 грн. 81 коп.) 5355 грн. 55 коп.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те, що діяв згідно до пп.1.5 наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» де вказано: «…фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до чинного законодавства України, Цих правил, вказівок та роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, забезпечувальних фінансових органів та відповідних служб забезпечення (в межах їх відповідальності)». Пункт 7 роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 №248/3/9/1/2 передбачає «…у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексація грошового забезпечення не нараховувалась до окремого роз`яснення». Судом не надано належної оцінки роз`ясненням мінсоцполітики №10685/0/14-15/10 від 16 липня 2015, №252/10/136-16 від 09 червня 2016, №48/0/66-17 від 08 серпня 2017 в яких зазначено, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі.
У бюджетному запиті Міністерства оборони України на 2017 рік потреба за фондом оплати праці становила 42,2 млрд. грн, а у Державному Бюджеті України на 2017 рік затверджено видатки в сумі 35 млрд. грн. Різниця в сумі 7.2 млрд. грн.
Крім того, індексація грошових доходів не є обов`язковою складовою грошового забезпечення, вона не входить до його складу і здійснюється у випадках, передбачених Порядком №1078.
Суд першої інстанції не розглянув клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залучення до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент фінансів Міністерства оборони України головного розпорядника бюджетних коштів.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин): «Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення».
Згідно до статті 9, цього ж Закону, - «індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів».
У свою чергу статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що: «індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій». Згідно ж до статті 19 цього Закону, індексація грошових доходів є обов`язковою для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на і фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, (з змінами та доповненнями).
Відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення «…виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з Індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсій, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік».
Аналізуючи наведені правові норми суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
При цьому, відсутність затвердженого особливого порядку індексації грошових доходів військовослужбовців, не перешкоджає нарахуванню індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.
Тобто, відповідно до Закону, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Судом першої інстанції встановлено, що Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 04 вересня 2017 №139 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. Наказом командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 вересня 2017 №139 виключений зі списків військовій частини НОМЕР_1 . Під час звільнення з військової служби у запас, йому не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по вересень 2017 року. Про це позивачу видано довідку.
13 жовтня 2017 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з проханням врегулювати питання виплати йому індексації грошового забезпечення. З відповіді військової частини від 19 грудня 2017 №2334 вбачається, що відмовляючи у виплаті індексації грошового забезпечення, відповідач послався на лист Директора Департаменту фінансів від 04 січня 2016 №248/3/9/1/2 згідно з яким, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (із змінами), індексацію грошового забезпечення не нараховується до окремого роз`яснення.
Суд апеляційної інстанції погоджується і визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що відмова у виплаті індексації грошового забезпечення з підстав відсутності окремого роз`яснення, яке надається директором Департаменту фінансів Міністерства оборони України та іншими посадовими особами в межах їх компетенції є протиправною.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-які роз`яснення не є нормативно-правовим актом. Сам факт наявності тих чи інших роз`яснень не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на індексацію грошового забезпечення.
Поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції має автономне значення. Це, насамперед, означає, що національне законодавство держав-учасниць Конвенції не може вважатися остаточним при з`ясуванні його змісту.
Так у рішенні від 10 березня 2011 у справі «Сук проти України», заява № 10972/05, ЄСПЛ з`ясовував, чи є «майном» матеріальна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення, виплата якої гарантувалася Указом Президента України від 4 жовтня 1996 року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», однак Законом України «Про державний бюджет України на 2000 рік» не було передбачено витрат на відповідні виплати. ЄСПЛ зазначив, що остаточна відмова державних органів надати позивачу грошове забезпечення, на яке він мав право за законодавством, становить втручання в майнові права цієї особи. ЄСПЛ в рішенні вказав, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі «Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), заява № 63134/00, пункт 23).
Отже, посилання Військової частини НОМЕР_1 на те, що індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення та не входить до його складу є хибними.
Вказана правова позиція, міститься в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 по справі №344/10887/17. У наведеній справі Верховний Суд дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції не розглянув та не залучив до у часті у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів, суд апеляційної інстанції зазначає, що залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог допускається тільки у випадку , якщо суд становить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
В запереченнях на позов (а.с. 36-40) відповідач не зазначив, яким чином судове рішення може вплинути на права та законі інтереси Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів. Також, вказаний суб`єкт владних повноважень, знав та повинен був знати від підпорядкованої йому Військової частини НОМЕР_1 , про судовий розгляд справи. Однак, до суду з заявою про вступ у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову не звертався. Отже Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів не вважало, що прийнятим судовим рішенням будуть порушені його права та законні інтереси.
Крім того, у будь якому разі, правильне по суті рішення суду першої інстанції не може бути скасоване тільки з підстав порушення норм процесуального права (абз. 2 ч.2 ст. 317 КАС України).
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.
Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права та не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.
Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня прийняття судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: