Справа № 1340/4477/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/4477/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (82431, Львівська обл., Стрийський район, с.Нежухів, вул.І.Франка, 172) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, буд.10), із вимогами:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №7 від 30.04.2018 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_3;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_3, на підставі п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням стажу роботи: на посаді вулканізаторника з 17.08.1988 року по 26.03.1990 року, на посаді вальцювальника з 17.07.1990 року по 31.08.2001 року на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», переіменованого 16.07.1990 року на Завод гумових виробів, 07.10.1994 року у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів», починаючи з 31.01.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно та без законних підстав було відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії, оскільки, на думку позивача, на момент звернення з відповідною заявою ним було надано усі необхідні документи та він мав необхідний стаж, як пільговий, так і загальний.

Ухвалою суду від 02.10.2018 року відкрито спрощене позовне із повідомленням (викликом) сторін.

На заперечення проти позову відповідачем було надіслано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що при зверненні за призначенням пенсії позивач не надав документів, необхідних для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача позов не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ОСОБА_3 працював на посаді вулканізаторника з 17.08.1988 року по 26.03.1990 року, на посаді вальцювальника з 17.07.1990 року по 31.08.2001 року на Львівському заводі ГТВ «Стрийський цех гумового взуття», переіменованого 16.07.1990 року на Завод гумових виробів, 07.10.1994 року у ВАТ «Стрийський завод гумових виробів», починаючи з 31.01.2018 року.

На підтвердження наявності пільгового стажу позивач до позовної заяви додав копії сторінок трудової книжки, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.01.2018 року, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.01.2018 року.

У подальшому, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України м.Львова з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1. До заяви ОСОБА_3 долучив наступні документи: -трудову книжку; -довідку на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №3 від 10.01.2018 року, що видана ліквідатором ВАТ «Стрийський завод гумових виробів», яка стверджує період роботи на посаді вулканізаторника, вальцювальника, що передбачені Списком №1, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця.

08.05.2018 року відповідачем винесено рішення №7 від 30.04.2018 року про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно документів, поданих ОСОБА_3, права на пільгове забезпечення за Списком №1 заявник не має, так як відсутні документи, які підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, з затвердженим переліком посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з такою позицією субєкта владних повноважень, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Однак, накази про проведення атестації робочого місця протягом зазначених періодів до управління Фонду не подавались, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для зарахування таких періодів роботи до пільгового стажу, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набрала чинності 21 серпня 1992 року, встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пунктів 8-9 Порядку № 442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Мінгістерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 року у справі №21-572а14.

Представником позивача було надіслано 30.07.2018 року запит Арбітражному керуючому Ліквідатору ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» ОСОБА_4 з метою отримання наказів про проведення атестації робочого місця.

На запит від 30.07.2018 року Арбітражним керуючим Ліквідатором ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» ОСОБА_4 було надано відповідь, в якій вказано, що постановою Господарського суду Львівської області від 20.09.2001 року у справі №7/125-23/129 ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» про банкрутство ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором банкрута призначено Арбітражного керуючого ОСОБА_5; ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.09.2013 року у справі №7/125-23/129 про банкрутство ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_5 та ліквідатором банкрута призначено Арбітражного керуючого ОСОБА_6; Арбітражним керуючим ОСОБА_5 не передано жодної документації щодо особового складу банкрута та будь-яких відомостей по проведенню атестації робочих місць, а тому за відсутності будь-яких відомостей і документації надати запитувану інформацію не видалось за можливе.

З наведеного вбачається відсутність належного підтвердження права позивача на призначення йому пенсії на пільгових умовах, відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оцінюючи позицію відповідача щодо відмови у позові з підстав відсутності атестації та в контексті наведеного вище, суд вказує на наступне.

Як зазначалась вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, як видно з наведеного, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що право на пільгову пенсію виникає у разі, якщо працівник зайнятий робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, тобто має виконуватись певна робота.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Стрийський завод гумових виробів» та працював на посаді вулканізаторника, вальцювальника, тобто має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, як зазначалось вище, таке право виникає, серед іншого за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

В свою чергу, суд відзначає, що відсутність наказів про проведення атестації, позбавляє можливості Управління та суд встановити, коли проведена первинна та чергові атестації посади вулканізаторника і вальцювальника, чи проведені такі із порушенням строків, та відповідно які періоди роботи слід зарахувати до пільгового стажу.

Стосовно наказів №36 від 17.08.1988 року Львівського заводу ГТІ Стрийський цех гумового взуття про прийняття ОСОБА_3 на роботу з особливо шкідливими умовами праці та №2 від 17.07.1990 року, то такі не свідчать про проведення атестації, лише вказують, що позивач працював на даному Підприємстві.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу, оскільки доказів проведення атестації робочих місць за умовами праці, де працював позивач, не надано Управлінню, що виключає можливість призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно позов в частині зобовязання призначити пенсію не підлягає задоволенню.

Відсутність підтвердження атестації робочих місць не породжує права на зарахування пільгового стажу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №199/605/17.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність свого рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 134, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30 листопада 2018 року.