Справа № 815/344/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/344/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Єщенка О. В.,

за участю: секретар судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду, яке прийнято 15 березня 2018 року у складі суду судді: Свида Л. І. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.12.2017 року.

Позов обґрунтований позивачем тим, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті за адресою: АДРЕСА_2 без законних підстав, за відсутності власника приміщень, йому не було пред'явлено службового посвідчення та не надано копію направлення на проведення перевірки, позивач не відмовлявся від підписання акту, як зазначено в ньому, позивач не здійснював зазначені в акті будівельні роботи, несучі конструкції та сходи вже існували на час придбання позивачем зазначеного приміщення, під час перевірки не встановлено коли саме виконані будівельні роботи, тощо, а тому оскаржуваний припис має бути скасований судом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року вказаний позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.12.2017 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача судових витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, та просить: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі № 815/344/18 в частині відмови у стягненні з відповідача судових витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, Одеська обл., місто Одеса, вул. Черняховського 6, ) на користь ОСОБА_2 (65082, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Окрім того, до суду надійшла також апеляційна скарга Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій апелянт зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції безпідставним та необґрунтованим, просить: скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі № 815/344/18 та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої доводи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради обґрунтовує тим, що проведення позапланової перевірки об'єкту: нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2, відбувалося в порядку та у спосіб, що передбачений законом.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та апеляційної скарги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлового підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.11.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.12.2006 року №12947923 (а.с. 35-36).

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у період з 19.12.2017 року по 21.12.2017 року, на підставі наказу №01-13/251 ДАБК від 29.06.2017 року та звернення ОСОБА_3 від 12.12.2017 року №07-Р1-39422 про незаконну реконструкцію підвалу, проведений позаплановий захід державного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті «Капітальний ремонт нежитлових підвальних приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, замовник ОСОБА_2», за результатами якого складений акт №001396 від 21.12.2017 року (а.с. 16-31, 53, 54).

Зазначеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 виконані будівельні роботи з капітального ремонту нежитлових підвальних приміщень шляхом зміни та улаштування нових несучих конструкції посилення перекриття стелі зі сталевих прокатних елементів, заміни існуючого металевого сходового маршу вхідної групи за адресою: АДРЕСА_2, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі виявлених порушень Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 21.12.2017 року складений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил шляхом одержання права на виконання будівельних робіт у строк до 21.02.2018 року (а.с. 32-34).

21.12.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2018 року №007/18, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Позивач не погодився із правомірністю припису від 21.02.2018 року та звернувся до суду з вимогами про його скасування.

За наслідками розгляду вказаного спору суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, розглянувши клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме 15000 грн. фіксованої суми по договору про надання професійної правничої допомоги від 22 січня 2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані витрати позивача на правничу допомогу не підтверджуються належним чином, а отже таке клопотання задоволенню не підлягає.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ст. 6, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, до яких відносяться виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад, шляхом, в тому числі, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації, тощо.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Примірного положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 671 від 19.08.2015 року, орган державного архітектурно-будівельного контролю утворюється як структурний підрозділ Київської та Севастопольської міськдержадміністрації та як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно п. 1 Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, УДАБК державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Положення) є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність»та інших нормативно-правових актів з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м.Одеси.

Відповідно до п. 6 Положення, УДАБК підзвітне і підконтрольне Одеській міській раді, підпорядковано її виконавчому комітету, міському голові, заступнику міського голови, а з питань здійснення повноважень, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підконтрольним Державній архітектурно-будівельній інспекції України.

За змістом п. 9 Положення, основними завданнями УДАБК є здійснення на території м. Одеси відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи зазначені норми, судом встановлено, що відповідач виконує делеговані повноваження органу державної влади, а тому в даних правовідносинах діє як орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в м. Одесі.

Відповідно до положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Так, як встановлено колегією суддів, підставою для проведення перевірки було звернення фізичної особи ОСОБА_3 від 12.12.2017 року №07-Р1-39422 про незаконну реконструкцію підвалу (а.с. 54), що відповідає вимогам Порядку №553.

Водночас, згідно із п.п. 16, 17, 18, 19, 20, 21 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом, зокрема, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою органу у двох примірниках складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Таким чином, лише наявність в діях суб'єкта містобудування порушень у сфері містобудівної діяльності ініціює посадову особу органу скласти відповідний акт, протокол, припис та застосувати до суб'єкта заходи стягнення.

Так, під час проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 посадовою особою ДАБК в Одеській області встановлено, що за вказаною адресою були виконані будівельні роботи з капітального ремонту нежитлових підвальних приміщень шляхом заміни існуючих та улаштування нових несучих конструкцій, посилення перекриття стелі зі сталевих прокатних елементів, заміна існуючого металевого сходового маршу вхідної групи.

Проведення вказаних будівельних робіт підтверджується здійсненою під час архітектурно-будівельного контролю фотофіксацією об'єкта (а.с. 56).

Як встановлено колегією суддів, на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2006 року, реєстраційний номер: 3212, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., ОСОБА_2 є власником нежитлових підвальних приміщень за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 65,7 кв. м. (а.с. 76-78).При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судом були витребувані технічні паспорти зазначеного об'єкту нерухомості.

Так, як вбачається з технічних паспортів на нежитлове приміщення станом на 08.11.2016 року та станом на 01.12.2017 року, у цей період на вказаному об'єкті нерухомості були проведені будівельні роботи з капітального ремонту, пов'язані зокрема із заміною існуючих та улаштуванням нових несучих конструкцій, посиленням перекриття стелі зі сталевих прокатних елементів, заміною існуючого металевого сходового маршу вхідної групи.

При цьому колегія суддів критично оцінює доводи представника ОСОБА_2, що вказані будівельні роботи були проведені у період між 08.11.2006 року (дата оформлення першого технічного паспорту) та 20.11.2006 року (дата набуття позивачем права власності на зазначений об'єкт нерухомості) з огляду на обсяг виконаних робіт з капітального ремонту та обмежений обсяг часу, який на думку судової колегії не є співмірним з вищевказаним обсягом будівельних робіт. При цьому факт здійснення вказаних робіт сторонами по справі не заперечується.

Також, як встановлено судом апеляційної інстанції, та сторонами по справі не заперечується, згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт та введення об'єкту до експлуатації нежитлових підвальних рішень за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відмова посадової особи суб'єкта містобудування від підписання матеріалів перевірки не зупиняє її проведення та здійснення контролюючих функцій.

Враховуючи викладене, оскільки матеріалами перевірки належним чином підтверджено порушення позивачем правил містобудівного законодавства та не спростовано під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає вірним висновок про обґрунтованість накладення штрафу та вимог щодо усунення виявлених порушень, у зв'язку із чим підстави для скасування оскаржуваного припису відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому, апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відповідно відсутні встановлені законом підстави для стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правову допомогу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису - скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко