Справа № 733/1551/18
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1551/18
№ 2-а/733/43/18
Рішення

Іменем України

"30" листопада 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 року у виконавчому провадженні № 57218377,

установив:

У листопаді 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з позовом Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 року у виконавчому провадженні № 57218377. В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2018 року було визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та зобов»язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, крім того, зобов»язано стягнути з суб»єкта владних повноважень - головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. 18.09.2018 року головним управлінням було отримано постанову головного державного виконавця Бабенка В.М. про відкриття виконавчого провадження № 57218377 з примусового виконання виконавчого листа № 733/2072/17, виданого 05.04.2018 року Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судові витрати у розмірі 640,00 грн та виконавчого збору у розмірі 64,00 грн. Вважає, що головним державним виконавцем, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження не було з»ясовано всіх обставин справи, не досліджено та не проаналізовано чинне законодавство, а саме, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету виконується виключно Казначейством України та відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен був повернутий стягувачу, тому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57218377 від 14.09.2018 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача також у судове засідання не з'явився, надавши відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у його задоволенні з посиланням на те, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено. В обгрунтування відзиву зазначив, що стягувачем було подано заяву про виконання виконавчого листа №733/2072/17 від 05.04.2018 до Головного управління Державної казначейської служби України Чернігівської області. Проте, виконавчий документ було повернуто стягувачеві, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства. Тому даний виконавчий лист було пред»явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Чернігівській області та головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57218377 про стягнення з управління Пенсійного фонду України України в Чернігівській області і дохід держави 640,00 грн. судового збору та виконавчого збору у розмірі 64,00 грн. Чинним законодавством не передбачено повноважень органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснювати списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що в судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з»явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволено частково: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року, починаючи з 01 січня 2016 року (а.с. 9-10).

05 квітня 2018 Ічнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 733/2072/17 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок його бюджетних асигнувань в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Згідно повідомлення управління державної Казначейської служби України у Чернігівській області №13-19/264/2113 від 07.06.2018 року виконавчий лист №733/2072/17, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 05.04.2018 року, повернуто, так як Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на обслуговуванні у управлінні державної казначейської служби України у Чернігівській області не перебуває, відкритих рахунків в органах Казначейства не має. В Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів дану установу не зареєстровано. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не має можливості відшкодувати 640,00 грн судового збору за виконавчим листом у справі №733/2072/17у зв»язку з відсутністю бюджетних асигнувань (а.с. 46)

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Бабенка В.М. від 14.09.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 733/2072/17, виданого 05 квітня 2018 року Ічнянським районним судом, про стягнення зГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок його бюджетних асигнувань в дохід держави судові витрати у розмірі 640 грн, а також стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 64 грн (а.с. 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» було встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених законом «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Так відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами статті 3 Закону України «Прогарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» із заявою про виконання рішення суду.

Крім того, порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок) було врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства можна зробити висновок, що у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто такі виконавчі провадження не підвідомчі органам ДВС.

Суд вважає, що виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, повинно здійснюватися виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, тобто Казначейством.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що непідвідомчість органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації, є тією підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження та стягнення судового збору, в той же час головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС територіального управління юстиції у Чернігівській області дані обставини було проігноровано та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 57218377 від 14.09.2018 року, чим порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Суд відхиляє посилання представника відповідача про те, що судовий збір повинен стягуватися саме з позивача, оскільки воно спростовується викладеним вище та є особистим трактуванням закону відповідачем.

Так як позовні вимоги задоволені, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762 грн (а.с. 1).

Керуючись ст. 2, 5, 9, 32, 72, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 року у виконавчому провадженні № 57218377 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57218377 від 14.09.2018 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М.

Стягнути з Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, місце розташування: м.Чернігів, вул. П»ятницька, 83а, .

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області, місце розташування: м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 25а, .

Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик