Справа № 812/928/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/928/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в обчисленні та виплаті компенсації пенсії у звязку з порушенням строків її виплати з липня 2016 року по лютий 2018 року позивачу;

2) зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159, в період з липня 2016 року по лютий 2018 року позивачу.

В обґрунтування позову заявник зазначає, що постановою Старобільського районного суду Луганської області від 26.09.2017, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, визнано протиправними та дискримінаційними дії Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо припинення з 01.06.2016 виплати пенсії позивачу та зобовязано поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.06.2016. Враховуючи наведене та те, що виплата пенсії, яку він отримав за 1,5 роки знецінилась внаслідок інфляції, вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 17-18).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на виконання постанови Старобільського районного суду Луганської області, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, управлінням 27.12.2017 проведено нарахування пенсії за період з 01.06.2016 по 31.01.2018. Крім того, відповідач зазначає, що компенсації підлягають нараховані та своєчасно невиплачені доходи. Нарахування пенсії позивачу відбулось на виконання судового рішення 27.12.2017 та підлягало виплаті у лютому 2018 року. Проте, поштовим відділенням повернуто грошові кошти у звязку із відсутністю пенсіонера за місцем проживання.

З посиланням на норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 05.04.2018 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 1-2).

Ухвалою від 19.03.2018 зупинено провадження у справі № 812/928/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/20/18 (№ 805/402/18) (а.с. 73-74).

Ухвалою від 30.11.2018 поновлено провадження у справі № 812/928/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії (а.с. 87).

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 78). Разом з тим, просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 4 зв.).

На адресу суду повернулися конверти з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 80-81). Разом з тим, процесуальні документи направлялися позивачу за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 82), причини не прибуття суду не повідомив. Разом з тим, відповідач просив розглянути справу без участі його повноважного представника (а.с. 16).

Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) є пенсіонером та отримує пенсію, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено інформацією, зазначеною в наявних в матеріалах справи копіях: паспорта громадянина України (а.с. 5, 5 зв.), картки фізичної особи-платника податків (а.с. 5 зв.), довідки від 31.12.2014 № 927005969 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 8), пенсійного посвідчення АБ № 520268, виданого 20.12.2002 (а.с. 6).

18.08.2014 Позивач звернувся до УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області із заявою про взяття на облік (а.с. 29).

З інформації, яка зазначена в розпорядженні від 03.09.2014 № 13154, позивачу призначено пенсію з 01.08.2014 в сумі 1700,59 грн. (а.с. 25).

Як зазначає відповідач у довідці від 19.04.2018 № 4093/08-08, виплата пенсії ОСОБА_1 була тимчасово припинена з 01.06.2016 (а.с. 24).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» відбулась реорганізація УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області шляхом злиття з УПФУ в Старобільському районі Луганської області та утворення нового Старобільського ОУПФУ Луганської області.

Згідно з інформацією, яка вказана у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 30.11.2018 № НОМЕР_2 УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області припинено як юридична особа 24.05.2017, № запису 0000305 (а.с. 83-84).

Згідно з інформацією, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 30.11.2018 № НОМЕР_3, Старобільське ОУПФУ Луганської області зареєстроване як юридична особа 30.03.2017, № запису 0001108 (а.с. 85-86).

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 26.09.2017 у справі № 431/3868/17 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобовязання вчинення дій позов задоволено повністю:

- визнано протиправними та дискримінаційними дії Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо припинення з 01.06.2016 виплати пенсії позивачу;

- зобовязано поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.06.2016 (а.с. 52-55).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 рішення суду першої інстанції змінено да резолютивну частину доповнено абзацом щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору на користь держави (а.с.61-63).

На виконання судових рішень відповідачем 27.12.2017 проведено нарахування пенсії за період з 01.06.2016 по 31.01.2018, що підтверджується інформацією, яка вказана у розпорядженні від 27.12.2017 № 124296 (а.с. 21).

Як зазначає відповідач у довідці від 19.04.2018 № 4093/08-08, сума пенсії позивача за період з 01.06.2016 по 31.01.2018 в сумі 4310,15 нарахована на основну відомості лютого 2018 року на поштове відділення с. Гречишкине, проте вказані кошти були повернуті, як невиплачені, протягом виплатного періоду лютого 2018 року з причин відсутності пенсіонера за місцем проживання. На основну відомість березня 2018 року були нараховані невиплачені кошти у лютому та пенсія за березень 2018 року, вказані кошти повернуті, як невиплачені, з причин відсутності пенсіонера за місцем проживання (а.с. 24).

Позивач звернувся до управління із вимогою в добровільному порядку обчислити та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів з суми пенсії з липня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням суми перерахованої пенсії з жовтня 2017 року (а.с. 9).

Листом від 26.01.2018 № 964/03-10 відповідач відмовив позивачу в обчисленні та виплаті йому компенсацію втрати частини доходів з суми пенсії з липня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням суми перерахованої пенсії з жовтня 2017 року, посилаючись на те, що управління судове рішення виконане своєчасно (а.с. 10).

Спірним питанням є правомірність відмови в обчисленні та виплаті йому компенсацію втрати частини доходів з суми пенсії.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі Закон № 2050), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001№ 159 (далі Порядок № 159).

Так, згідно з частиною другою статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону № 2050 визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам

втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050).

Абзацом другим пункту 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття,

щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Статтею 3 Закону № 2050 передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний

місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після

утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не

включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Матеріалами справи підтверджується, що мала місце несвоєчасна сплата Старобільським обєднаним управління Пенсійного фонду України Луганської області з вини останнього пенсії позивачеві у період з липня 2016 року по 27.12.2017.

Зазначені обставини також встановлено Старобільським районним судом Луганської області судом у постанові від 26.09.2017 у справі № 431/3868/17 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та дискримінаційними.

Згідно із частиною четвертою ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про/и розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні по справі Будченко проти України (заява № 38677/06, від 24.04.2014) ЄСПЛ висловив таку позицію: Суд нагадує, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі ОСОБА_2 та інші проти Сполученого Королівства (Stec and Others v. the United Kingdom), n. 54, заяви №№ 65731/01 та 65900/01, ЄСПЛ 2005-Х) (п.36); Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-І) (п.40).

Тобто майнове право ОСОБА_1, передбачене статтею 46 Закону № 1058, підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, а відповідач не довів обґрунтованості та законності втручання в право позивача на володіння таким майном шляхом ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у звязку з несвоєчасною сплату з вини органу ПФУ належної позивачу пенсії.

У відповідності до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що компенсації підлягають нараховані та своєчасно невиплачені доходи, а нарахування пенсії позивачу відбулось на виконання судового рішення 27.12.2017 та підлягало виплаті у лютому 2018 року, судом відхиляються з огляду на наступне.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 59 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року №21-2003а16.

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії з липня 2016 року по грудень 2017 року та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159 в період з липня 2016 року по грудень 2017 року ОСОБА_1.

Щодо вимог в частини періоду з січня 2018 року по лютий 2018 року, заявлених позивачем, в їх задоволенні слід відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджується, що нарахування пенсії на виконання судового рішення відбулося у грудні 2017 року.

Що стосується клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання субєкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що Відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією від 19.02.2018 № 0.0.967639204.1.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови в обчисленні та виплати компенсації втрати частини пенсії позивачу за період з липня 2016 року по грудень 2017 року та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_3, суд вважає, що судові витрати повинні бути розподілені наступним чином.

Період, за який позивач просила зобовязати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів (з липня 2016 року по лютий 2018 року) складає 20 місяців.

Період за який, суд зобовязує відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів позивачу (з липня 2016 року по грудень 2017 року) складає 18 місяців.

Тобто сума судових витрат, яку належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області становить 544,32 грн (704,80 грн / 18 міс.).

Керуючись статтями 2, 9, 90, 139, 241-246, 255, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 91000, м. Луганськ, містечко ПархоменкаАДРЕСА_1) до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 93701, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 «А») про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні та виплаті компенсації пенсії у звязку з порушенням строків її виплати з липня 2016 року по грудень 2017 року

Зобовязати Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 93701, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 «А») призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 91000, м. Луганськ, містечко ПархоменкаАДРЕСА_1) компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159, в період з липня 2016 року по грудень 2017 року.

В задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльність Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови в обчисленні та виплаті компенсації пенсії у звязку з порушенням строків її виплати за період з січня 2018 року по лютий 2018 року та зобовязання Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2018 року по лютий 2018 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 93701, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 «А») на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 91000, м. Луганськ, містечко ПархоменкаАДРЕСА_1) судовий збір в сумі 544,32 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2