Справа № 140/2046/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2046/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 до Маневицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як законний представник неповнолітніх доньки ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 звернулася в їх інтересах з позовом до Маневицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (Маневицький районний сектор Управління ДМС України у Волинській області) про визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов'язання оформити та видати паспорти громадянина України у формі книжечки відповідно до вказаного Положення.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що у травні 2018 року, діючи в інтересах дітей, а також самі діти звернулись до відповідача із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки. При цьому у зв'язку із релігійними переконаннями діти відмовились від оформлення паспорта у формі ID-картки, від надання згоди на обробку і зберігання персональних даних в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - ЄДДР) та від зняття біометричних даних. Відповідач письмово відмовив у видачі паспорта у формі книжечки, мотивуючи запровадженням внутрішніх паспортів у формі ID-картки та відсутністю бланків паспортів зразка 1994 року.

Позивач стверджує, що законодавством передбачена можливість видачі паспорта як у формі картки, так і у формі книжечки.

Вважає, дії відповідача щодо відмови видати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 паспорта у формі книжечки протиправними та просить задовольнити позов.

Ухвалою від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.24-28). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що частиною четвертою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. З прийняттям цього Закону паспорт громадянина України оформляється територіальними органами та підрозділами Державної міграційної служби України, що забезпечені відповідним обладнанням, всім визначеним законодавством категоріям громадян, починаючи з чотирнадцятирічного віку, тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідач вказує, що жодних правових підстав для оформлення паспорта у формі книжечки зразка 1994 року немає, оскільки видачу таких паспортів припинено згідно з вимогами чинного законодавства. Крім того, усі бланки паспортів у вигляді книжечки були передані Управлінню ДМС України у Волинській області для знищення.

Відповідач зазначає, що заявник для оформлення паспорта не подав усіх необхідних документів, не заповнив заяву встановленого зразка для оформлення паспорта громадянина України та звернувся за оформленням документа, видача якого припинена. За відсутності необхідних документів відсутня і протиправна відмова щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки заявникам, так само відсутні підстави для зобов'язання відповідача видати такий паспорт. Водночас, ОСОБА_2 подано заяву на виготовлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки.

Відповідач звертає увагу, що на звернення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх законного представника було надано вичерпні відповіді згідно із Законом України «Про звернення громадян».

Вважає, що дії працівників Маневицького районного сектору УДМС України у Волинській області відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

15 листопада 2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.46-47), в якій вказано, що твердження відповідача щодо не подання усіх документів для оформлення паспорта, не заповнення заяви встановленого зразка для оформлення паспорта громадянина України є безпідставними, оскільки на неодноразові її та дітей звернення до відповідача із вимогою надати такий зразок для оформлення паспорта отримували відмову. Також ОСОБА_1 зазначила, що заява доньки ОСОБА_2 про виготовлення паспорта у вигляді ID-картки була нею відкликана, про що було надіслано відповідну заяву, в якій також зазначалось про відмову отримувати паспорт у виді ID-картки та про виключення відомостей з ЄДДР.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подавав.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні від сторін не надходили.

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Батьками неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12,13).

12 червня 2018 року ОСОБА_2 та її законні представники - батьки - звернулись до Маневицького районного сектору Управління ДМС України у Волинській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України без застосування засобів ЄДДР та видачу ОСОБА_2 його виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України «Про громадянство України», форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ID-1. Крім того, заявник просила проставити відмітку реєстрації місця проживання та провести реєстрацію громадянства України у відповідних облікових документах. До заяви додавались дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см та копія свідоцтва про народження (а.с.33-34).

23 серпня 2018 року ОСОБА_3 та його батьки як законні представники подали до відповідача заяву з аналогічними вимогами про оформлення ОСОБА_3 паспорта громадянина України без застосування засобів ЄДДР та видачу паспорта громадянина України виключно у вигляді паспортної книжечки. До заяви додавались дві фотокартки та копія свідоцтва про народження (а.с.39-40).

Листом від 21 червня 2018 року №0722/388 (а.с.9-10) відповідач повідомив ОСОБА_2 та її законних представників, що оформлення паспортів у формі книжечки припинено та нічим не врегульовано та роз'яснив, що прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року не здійснюється, бланки таких паспортів відсутні. Листом аналогічного змісту від 09 жовтня 2018 року №0722-143/0722.1-18 Маневицький районний сектор Управління ДМС України у Волинській області відповів на заяву від 23 серпня 2018 року про видачу паспорта громадянина у формі книжечки ОСОБА_3 (а.с.14-15). Також 29 серпня 2018 року Управління Державної міграційної служби у Волинській області надіслало ОСОБА_1 лист №0701.6-5937/0701.1-18 такого самого змісту (а.с.42-43).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що спір у цій справі виник у зв'язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_2 та неповнолітньому ОСОБА_3 Маневицький районний сектор Управління ДМС України у Волинській області відмовив у видачі (не видав) паспорти громадянина України у вигляді (формі) паспортної книжечки.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» паспорт громадянина України є документом, що підтверджують громадянство України.

Також відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов'язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина четверта вказаної статті передбачає, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Разом з тим, на час виникнення спірних правовідносин і по сьогоднішній день є чинним Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (далі - Положення про паспорт). Відповідно до пунктів 2, 3 цього Положення паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до пунктів 5, 6, 8 Положення про паспорт паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна»; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт»; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п'ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев'ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев'ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (далі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Відповідно до пункту 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру запроваджено: з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови №302 зазначено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється.

Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, затверджений Постановою №302, містить пояснення, що до безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці паспорта, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена на безконтактний електронний носій, відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон). До безконтактного електронного носія вноситься додаткова змінна інформація, передбачена Законом.

Пунктом 3 частини першої статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Згідно із частиною п'ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року № 806/3265/17 у зразковій справі за позовом ОСОБА_7 до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії визначено ознаки типової справи. Такими ознаками є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Отже, беручи до уваги суб'єктний склад спірних правовідносин у справі, що розглядається, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема, щодо релігійних переконань заявників та відмови від обробки персональних даних, а також про те, що чинне законодавство (як-от Положення про паспорт) дозволяє отримати паспорт громадянина України у тому вигляді, як того просить позивач), а також правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17 (№ Пз/9901/2/18), а тому дану справу необхідно визнати типовою.

Таким чином, в силу приписів частини п'ятої статті 242 КАС, частини третьої статті 291 КАС України суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17.

У справі №806/3265/17, вирішуючи спір по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. На думку Великої Палати Верховного Суду, це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що законодавець, приймаючи Закон України від 14 липня 2016 року № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону №5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими та виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України, та не допускати жодної дискримінації залежно від часу виникнення правовідносин з отримання паспорта громадянина України.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

З огляду на викладені мотиви Велика Палата Верховного Суду у вказаній зразковій справі дії відповідача щодо відмови ОСОБА_3 (сторони у зразковій справі) видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, визнала протиправними; зобов'язала відповідача оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Таким чином, доводи відповідача у справі, що розглядається, спростовуються викладеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17.

Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на наявність підстав, визначених частиною сьомою статті 16 Закону №5492-VI, для відмови у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 паспорта громадянина України за їх заявами у зв'язку із невідповідністю цих заяв встановленій формі та ненаданням заявником усіх передбачених документів, оскільки відмовляючи їм у видачі паспортів, відповідач про такі мотиви не вказав. Крім того, відповідач у листах, адресованих заявникам, категорично вказав на неможливість прийняття заяви про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року. З огляду на це ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були позбавлені можливості подати заяву з оригіналами документів.

Також суд не бере до уваги доводи відповідача про неможливість видати ОСОБА_2 паспорт у формі книжечки з тих підстав, що є її заява-анкета про виготовлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, оскільки відповідач не надав доказів, що такий паспорт останній видавався; відмовляючи у видачі паспорта у формі книжечки, відповідач такі мотиви своєї відмови не вказав. У свою чергу, у заяві від 12 червня 2018 року ОСОБА_2 повідомила, що не бажає оформляти паспорт у формі ID-картки.

Суд вважає, що втрата на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2018 року №161 чинності Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320, не може бути підставою для невиконання державою в особі її уповноважених органів обов'язку відновити порушені права особи.

Накладна (вимога) від 13 квітня 2017 року №17-3 (а.с.30), на яку у своїх доводах посилається відповідач, свідчить про передачу бланків документів до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, територіальним підрозділом якого і є відповідач, але аж ніяк про відсутність бланків у формі книжечки зразка 1994 року, тому не може з цієї причини, а також з урахуванням викладених вище висновків суду слугувати підставою для відмови у видачі паспорта відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Таким чином, на підставі викладеного та висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17 суд дійшов переконання про протиправність дій відповідача, що полягали у відмові неповнолітній ОСОБА_2 та неповнолітньому ОСОБА_3 у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій Маневицького районного сектору Управління ДМС України у Волинській області щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2, ОСОБА_3; зобов'язання оформити та видати ОСОБА_2, ОСОБА_3 паспорти громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Згідно із частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (пункт 15). Отже, питання про повернення судового збору, сплаченого за подання даного адміністративного позову відповідно до квитанцій від 09 жовтня 2018 року (а.с.2-3), може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий 14 травня 2008 року Маневицьким районним відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1), та неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1) до Маневицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (44601, Волинська область, селище міського типу Маневичі, вулиця Комарова, 29) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Маневицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Зобов'язати Маневицький районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оформити та видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк