Справа № 826/2471/16
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2471/16 Суддя першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не внесення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування, укладеного 16 жовтня 2008 року між ТОВ фірма «Ізоляція-К», і.к.22044280, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування, укладеного 16 жовтня 2008 року між ТОВ фірма «Ізоляція-К», і.к.22044280, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»;

- зобов'язати Уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування, укладеного 16 жовтня 2008 року між ТОВ фірма «Ізоляція-К», і.к.22044280, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування, укладеного 16 жовтня 2008 року між ТОВ фірма «Ізоляція-К», і.к.22044280, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у розмірі 168871 грн 11 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що ОСОБА_2 не набув статусу вкладника АКБ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення права вимоги.

Від позивача надійшла заява, у якій він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та розгляду справу без його участі.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що між ТОВ «Ізоляція-К» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 16 жовтня 2008 року був укладений договір № НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування. Згідно умов вказаного договору на рахунку ТОВ «Ізоляція-К» і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебували кошти в сумі 168871 грн 11 коп.

Між позивачем у справі - ОСОБА_2 та ТОВ «Ізоляція-К» був укладений договір уступки прав вимоги від 29 серпня 2015 року. Згідно з вказаним договором ТОВ «Ізоляція-К» передало ОСОБА_2 право вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що належить йому за договором від 16 жовтня 2008 року.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а постановою від 17 грудня 2015 року № 898 - відкликано банківську ліцензію.

Позивач 15 грудня 2015 року засобами поштового зв'язку направив директору-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву, у якій просив повернути кошти, право вимоги яких він набув на підставі договору уступки прав вимоги від 29 серпня 2015 року.

ОСОБА_2 вважає, що Уповноважена особа неправомірно не включила інформацію про нього до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку НОМЕР_1 на розрахунково-касове обслуговування, укладеного 16 жовтня 2008 року між ТОВ фірма «Ізоляція-К», і.к.22044280, та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут та надалі вказаний Законом зазначається у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч. 1 ст. 27 вказаного Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, умовою для включення фізичної особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність у нього статусу вкладника у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд встановив, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку не укладався. Також зазначені договори не укладали інші особи на користь позивача.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_2 набув прав вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 29 серпня 2015 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 515 ЦК України передбачено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить обмежень щодо укладення договору про відступлення прав вимоги за депозитним договором на стадії тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Разом з тим, ОСОБА_2 та суд першої інстанції не врахували особливості набуття фізичною особою статусу вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як раніше зазначалося, вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За своєю правовою природою договір про відступлення прав вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Разом з тим, укладення такого договору не змінює основного правочину, з якого виникли відносини між сторонами.

Відтак, на підставі договору про уступку права вимоги від 29 серпня 2015 року ОСОБА_2 набув право вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», проте не набув статусу вкладника цього банку.

Зазначений договір підтверджує грошові вимоги позивача до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та статус позивача як кредитора зазначеного банку. Разом з тим, кредиторські вимоги ОСОБА_2, які ґрунтуються на договорі про уступку права вимоги від 29 серпня 2015 року, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 - відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 14 вересня 2018 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

А.Ю. Коротких