Справа № 707/2489/18
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2018 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта 1 батареї роти 1 УПП в м. Черкаси Селянко Євгенія Євгенійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії старшого сержанта 1 батареї роти 1 УПП в м. Черкаси Селянко Євгенія Євгенійовича щодо складання постанови серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року про накладення на нього адміністративного штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП незаконими, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року, провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП поліцейським було зазначено у постанові серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року, що позивач порушив пункт п.2.1. (Г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.126КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що факти про порушення позивачем ПДР України, які зазначені відповідачем у мотивувальній частині зазначеної постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими та безпідставними, і тому, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства, що підтверджується наявними в справі доказами.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у постанові ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року поліцейським зазначено, що позивач порушив пункт п.2.1. (Г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством. - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки страховий поліс лише у випадках, передбачених законодавством.

Ці випадки чітко прописані в Законі України від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 цього Закону - «Забезпечення обов'язковості страхування цивільно-правової відповідальності» встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 21.4 ст. 21 встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Виходячи з наведеного, законодавець чітко розмежував процедуру передачі водійських документів і страхового полісу. Випадки, коли виникає обов'язок пред'являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов 'язок пред 'являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Тобто вимагання інспектором поліції полісу, в будь-яких інших випадках, крім вищезазначених незаконна.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач на підтвердження своїх пояснень надав суду копії полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9980188 та №АМ/8017925 від 16.02.2018 року на автомобіль НОМЕР_1, які діють до 21.03.2018 року. З копії оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутні посилання на докази на підставі яких була встановлена вина особи, також відповідач не надав суду таких доказів.

Таким чином за відсуності об'єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об'єктивно з'ясовано обставин справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийняти з порушенням вимог чинного законодавства.

В частині визнання постанови протиправною, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.3 ст.286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у правах про притягнення до адміністративної відповідальності має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даний перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб'єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ.

Тому, в частині визнання протиправною постанови слід відмовити.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що орган (посадова особа) уповноважений розглядати справу повинен дотримуватись вимог ст. 268 КУпАП, належним чином перевірити докази вини ОСОБА_1, а також правильно оцінити їх, з метою прийняття законного і справедливого рішення.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 126,251,268,280 КУпАП, ст.ст. 77, 243, 245, 246, 255, 286 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №721559 від 10.11.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1-закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр