Справа № 0440/6049/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 грудня 2018 р. Справа № 0440/6049/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Коренева А.О. розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" в особі державного реєстратора Пекар Андрія Леонідовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису , -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" в особі державного реєстратора Пекар Андрія Леонідовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" (вул. Шевченка, 53, м. Дніпро, 49000, ), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 40815133 від 25.04.2018 року про держави реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомо майна 1) за Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК», прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пекар Андрієм Леонідовичем:

скасувати запис про право власності за номером 25888713 на об'єкт нерухомог майна - домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкт нерухомо майна 1) за Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємств «Бюро державної реєстрації» Пекар Андрієм Леонідовича на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх бтяжень за індексним номером 40815133 від 25.04.2018 року.

Ухвалою суду від 14.08.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року витребувано у державного реєстратора Пекар А.Л. документи на підставі яких 25.04.2018 року прийнято оскаржуване рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року витребувано від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур копію реєстраційної справи та документи на підставі яких 25.04.2018 року прийнято оскаржуване рішення державним реєстратором Пекар Андрієм Леонідовичем.

Представник третьої особи надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на доводи, які викладені у відзиві на позов.

03 грудня 2018 року представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, представник третьої особи просила вказане питання вирішити на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про закриття провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

При вирішення питання про закриття провадження у справі, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства").

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 804/1001/16, від 25.04.2018 року у справі № 336/2177/17, постановах Верховного Суду від 02.07.2018 року у справі № 814/2533/14, від 18.07.2018 року у справі № 815/2082/17 від 11.04.2018 у справі №910/12294/16.

Отже, судом встановлено, що в даному випадку спірним є питання права власності чи іншого речового права на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомо майна 1), право власті на яке зареєстровано за Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК".

Таким чином, з установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачами та третьою особою Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК") у зв'язку з вирішенням питання права власності на нерухоме майно, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомо майна 1), а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного та фактичних обставин справи суд вважає, що позовні вимоги в даній справі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому, суд, керуючись вимогами ч.1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснює позивачу, що пред'явлені вимоги мають розглядатись в порядку цивільного судочинства відповідним місцевим загальним судом.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо питання права власності чи іншого речового права на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомо майна 1), даний спір підлягає вирішенню в місцевому загальному суді в порядку цивільного судочинства, отже суд приходить до висновку про закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256, 294-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації"в особі державного реєстратора Пекар Андрія Леонідовича, третя особа: Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису - закрити.

Повернути ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код-НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1409,60 грн., сплачений згідно з квитанції № 12D4601Е27 від 08.08.2018 року. Оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи.

Попередити позивача, що повторне звернення з тими самими вимогами до адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев