Справа № 806/1205/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 листопада 2018 року м. Житомир справа № 806/1205/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфіменко О.В.,
секретаря судового засідання Коваля О.В.,
за участю заявника ОСОБА_1,
представника відповідача Антоновича О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про відшкодування витрат понесених позивачем на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -
05.03.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, у якому він просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неперерахунку та невиплати пенсії з 01.01.2016, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції";
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1, оформлену листом №Б-580 від 31.01.2018. Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 згідно з довідкою Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області №85/8775 від 25.04.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1409,60 грн (а.с. 48-55).

15.11.2018 на адресу суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат на правничу допомогу (а.с. 75-76).

Розгляд заяви про винесення додаткового рішення призначено на 27.11.2018 на 11:40 (а.с. 78).

23.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на заяву про винесення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 80-82).

У судовому засіданні 27.11.2018 заявник (позивач) подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо відшкодування витрат на правничу допомогу підтримав та просив задовольнити з підстав, що зазначені у заяві.

У судовому засіданні 27.11.2018 представник відповідача проти поданої заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні з підстав, що зазначені у відзиві на заяву (а.с. 80-82). В обґрунтування заперечень пояснив, що заявлені витрати на правничу допомогу є безпідставно збільшені та неспівмірні із понесеними витратами адвоката на надання правничої допомоги. Пояснив, що дана справа відноситься до категорії нескладних, крім того, вказана категорія справ набула розповсюдженості по інших регіонах України, доказом чого є рішення Верховного Суду у зразковій справі за №820/6514/17, отже по даній категорії справ сформовано однозначну судову практику. Вказані справи не вирізняються особливою складністю формування правової позиції та доказової бази, доведення неправомірності дій/бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Отже, для професійного адвоката не складає великих зусиль здійснення процесу представництва у даній справі, а тому визначені складові гонорару адвоката зокрема у частині підготовки позовної заяви є завищеними. Крім того, документи, додані до матеріалів позовної заяви написані та відкопійовані самим позивачем. Таким чином, представник відповідача вважає, що вартість такої послуги, як збір доказів, підготовка та оформлення зібраних доказів для надання суду, не відповідає фактичним обставинам справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи.

Суд, заслухавши пояснення заявника (позивача) та представника відповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Оскільки питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не було вирішено у рішенні суду, суд дійшов висновку про необхідність ухвалити додаткове судове рішення щодо повернення судових витрат на правничу допомогу позивачу.

Вирішуючи заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає про таке.

Згідно з вимогами частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Нова редакція КАС України (глава 8 розділу І) змінює підходи до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зміна підходів до питання компенсації витрат на правничу допомогу (відмова від обмеження можливих витрат максимальною сумою) у новій редакції КАС України, водночас, потребувала запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

За визначенням ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У свою чергу, відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

У частинах 4, 5 статті 134 КАС України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 9 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3-5 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Таким чином, у КАС України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов'язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов'язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон України №5076-VI).

Відповідно до ст.30 Закону України №5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Закону України №5076-VI. Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п.269).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надані суду:

- договір №4 від 26.02.2018 про надання правничої допомоги (а.с. 25);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЖТ №000735 (а.с. 26);

- квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 03.03.2018 на підтвердження оплати за надану правничу допомогу (а.с. 28);

- детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) (а.с. 27), в якому визначено, що на виконання умов договору про надання правничої допомоги №4 від 26.02.2018 адвокатом ОСОБА_3 надано клієнту наступні послуги: консультування клієнта, загальна тривалість витраченого часу становить - 1 година; збір доказів, підготовка та оформлення зібраних доказів для надання до суду, загальна тривалість витраченого часу становить - 3 години; підготовка позовної заяви, загальна тривалість витраченого часу становить - 3 години. Загальна вартість усіх наданих послуг складає 4933,60 грн (чотири тисячі дев'ятсот тридцять три гривні 60 копійок).

З аналізу положень статті 134 КАС України видно, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Зі змісту детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є співмірними та обґрунтованими, зокрема:

- збір доказів, підготовка та оформлення зібраних доказів для надання до суду, загальна тривалість витраченого часу становить - 3 години (вартість 2114,40 грн);

- підготовка позовної заяви, загальна тривалість витраченого часу становить - 3 години (вартість 2114,40 грн).

Суд зауважує, що дана справа відноситься до справ незначної складності, щодо яких на момент звернення позивача до суду сформовано сталу практику їх розгляду, крім того стосовно правовідносин у вказаній справі наявне рішення у зразковій справі Верховного Суду №820/6514/17.

Отже, даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Дані судові справи не вирізняються особливою складністю формування правової позиції та доказової бази, доведенням неправомірності дій/бездіяльності суб'єкта владних повноважень тощо.

Крім того, у детальному описі та розрахунку наданих послуг (робіт) від 03.03.2018, який доданий до матеріалів позовної заяви, зокрема міститься така послуга як збір доказів, підготовка та оформлення зібраних доказів для надання суду - 3 години - 2114,00 грн.

Однак вартість вказаної послуги не відповідає фактичним обставинам справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи. Зокрема, у додатках до позовної заяви від 05.03.2018 як докази заявлених вимог зазначені: копія пенсійного посвідчення; копії листів ГУ ПФУ від 27.02.2017 №312/Б-11 та 31.01.2018 №Б-580; рішення Верховного Суду від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17 з ЄДРСР; копія паспорта та РНОКПП; копії документів щодо підтвердження статусу адвоката, договору про надання правової допомоги, розрахунку витрат та доказів їх сплати.

Створення копій документів про статус позивача, підтвердження повноважень адвоката та надання доказів понесених витрат з наявних оригіналів документів жодним чином не може здійснюватися три години, як зазначено у відповідному описі.

Крім цього, позивач звертався до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок і виплату пенсії від 25.01.2018. Вказана заява містить у собі два абзаци машинописного тексту та підписана особисто позивачем, а не його представником - адвокатом ОСОБА_3 Оскільки, відсутні докази складання заяви саме представником позивача, то відсутні підстави стверджувати, що отримання відповідного доказу (листа від 31.01.2018 №Б-580) здійснювалося у межах надання правничої допомоги. При цьому, обсяг (два абзаци машинописного тексту) та зміст заяви від 25.01.2018 дозволяє стверджувати, що її складання здійснювалося не фахівцем у галузі права (адвокатом), а пересічною людиною, тому складання заяви такого обсягу та змісту особисто позивачем є цілком можливим.

Слід зазначити, що до матеріалів справи не долучено доказів про отримання листа ГУ ПФУ від 27.02.2017 №312/Б-11 у межах надання правничої допомоги адвокатом ОСОБА_3

Стосовно обґрунтування позивачем розміру гонорару адвоката за надання правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Позивач у доданому до матеріалів позовної заяви описі та розрахунку наданих послуг безпідставно застосовує аналогію Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 №4191, який втратив чинність з 15.12.2017 на підставі положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147.

Проаналізувавши зроблений представником позивача детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), враховуючи критерій обґрунтованості та співмірності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку, що до належних та підтверджених позивачем належать судові витрати на правничу допомогу у сумі 2114,40 грн, які складаються з наступного: консультування клієнта, загальна тривалість витраченого часу становить - 1 година; підготовка позовної заяви, загальна тривалість витраченого часу становить - 2 години. Загальна тривалість витраченого часу становить - 3 (три) години. Таким чином загальна вартість усіх наданих послуг складає 2114,40 грн (дві тисячі сто чотирнадцять гривень 40 копійок).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу та часткове задоволення заяви (клопотання) про вирішення питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.252 КАС України) щодо розподілу судових витрат у розмірі 2114,40 грн за рахунок суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до положень ч.5 ст.252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 248, 252, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

вирішив:

Заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу за позовом ОСОБА_1 (13400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області витрати на правничу допомогу у розмірі 2114,40 грн (дві тисячі сто чотирнадцять гривень 40 коп.).

У задоволенні решти частини заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 03 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко

ухвалено додаткове судове рішення, в тому числі за ініціативою суду