Справа № 489/6240/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/6240/16-а

Категорія:10.4.2 Головуючий в І інстанції: Устинов І.А. Дата ухвалення рішення 07.08.2018 р. Місце ухвалення: м. Миколаїв
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (правонаступник - Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області), в якому позивач просила суд: визнати протиправними дії відповідача щодо не включення при призначенні пенсії позивачу до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку, надбавки за високі досягнення в праці та інших виплат на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; визнати протиправними дії відповідача щодо врахування при призначенні пенсії позивачу надбавки за вислугу років в розмірі 25 відсотків; зобов'язати відповідача здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 26.09.2008 року з урахуванням 30 відсотків надбавки за вислугу років; зобов'язати відповідача здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 26.09.2008 року, з урахуванням інших видів виплат (сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку, та інших виплат на які було нараховано страхові внески) згідно з довідками про заробітну плату, які були подані при призначенні пенсії, із збереженням 89 відсотків нарахування пенсії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо не включення при призначенні пенсії позивача до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, надбавки за високі досягнення в праці та інших виплат, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Ленінському районі від 22.04.2010 року.

Визнано протиправними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо врахування при призначенні пенсії позивачу надбавки за вислугу років в розмірі 25 відсотків.

Зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 26.09.2008 року, з урахуванням 30 відсотків надбавки за вислугу років.

Зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 26.09.2008 року, з урахуванням таких видів виплат (сум індексації заробітної плати, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, та інших виплат на які було нараховано страхові внески) згідно з довідкою Державної податкової інспекції у Ленінському районі від 22.04.2010 року про складові заробітної плати позивача, які були подані нею при призначенні пенсії, із збереженням 89 відсотків нарахування пенсії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заявлених вимог щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та задовольнити вимоги позивача у цій частині, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Інгульському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та з 26.09.2008 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723- XII з розрахунку 89% від заробітку.

Не погодившись із діями відповідача щодо не врахування при розрахунку розміру пенсії позивача інших видів виплат, що отримувались позивачем, а саме: сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку, та інших виплат на які було нараховано страхові внески, а також розрахунку пенсії з урахуванням 25% надбавки за вислугу років, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи заявлені вимоги в частині врахування при розрахунку пенсії позивача сум індексації заробітної плати, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, та інших виплат на які було нараховано страхові внески, а також 30% надбавки за вислугу років, дійшов висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Поряд з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії в частині компенсації за невикористану відпустку, оскільки грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час, тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків і має компенсаційний характер, пов'язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову в частині врахування при розрахунку пенсії позивача матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, посилаючись на те, що позивачем не доведено, що вона отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, оскільки в наданих довідках зазначені складові заробітної плати відсутні.

Колегія суддів, переглядаючи справу в апеляційному порядку, дійшла наступного.

Як вбачається зі змісту заявленого позову, позивач просить суд здійснити донарахування та виплату призначеної їй пенсії державного службовця, починаючи з 26.09.2008 року, з урахуванням складових, які, як вважає остання, помилково не були враховані відповідачем при розрахунку розміру її пенсії.

Водночас, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що пенсія нею отримувалась у відповідні місяці її виплати, починаючи із вказаної дати.

Таким чином, позивач з жовтня 2008 року була обізнана з розміром її пенсії.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за заявою позивача у 2010 році останній здійснювався перерахунок пенсії, а тому відповідно з дати початку виплати перерахованої пенсії у 2010 році позивач знала про розмір її пенсії.

Колегія суддів наголошує, що пенсія є періодичним платежем, а тому особа, що отримує пенсійні виплати, стає обізнаною з розміром таких виплат у відповідні місяці, в які нею отримуються ці виплати.

Водночас, з даним позовом щодо донарахування та виплати пенсії з 2008 року позивач звернулась лише 19.12.2016 року, тобто, зі сплином близько восьми років та частково з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Зазначеним обставинам судом першої інстанції помилково не надано належну оцінку.

Судом першої інстанції взагалі не вирішено заявлене відповідачем в ході судового розгляду справи суду першої інстанції клопотання про залишення заявленого позову без розгляду та не перевірено поважність причин пропуску строку звернення із заявленим позовом.

Так само у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем наголошено на обставинах щодо пропуску позивачем строку звернення із заявленим позовом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 100 КАС України (чинного та в редакції на момент звернення позивача з даним позовом) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Клопотань про поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлено, доказів поважності його пропущення не наведено.

Так само позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали їй своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами.

Також, колегія суддів зауважує на тому, що судом першої інстанції не вирішувалось питання про поновлення позивачу строку звернення до суду.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України (чинного та в редакції на момент вирішення справи судом) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 319 КАС України (чинного та в редакції на момент вирішення справи судом) судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, у вказаній редакції, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи імперативність положень ст. 319 КАС України щодо скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції із залишенням заявленого позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов в частині вимог за період з 26.09.2008 року по 18.06.2016 року має бути залишено без розгляду.

Вирішуючи заявлений позов в частині вимог за період з 19.06.2016 року колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була призначена пенсія з 26.09.2008 року (протокол № 312104 від 22.10.2008 року).

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати.

22.04.2010 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою щодо перерахунку розміру її пенсії з розрахунку заробітку отриманого за 24 місяці перед зверненням за перерахунком пенсії за період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року згідно довідок ДПІ у Ленінському районі від 22.04.2010 року за займаною позивачем посадою - заступник начальника ДПІ.

За зверненням позивача від 22.04.2010 року останній був здійснений перерахунок пенсії із розрахунку заробітку у сумі 6983,23 грн.

При цьому, за матеріалами пенсійної справи позивача вбачається, що для такого перерахунку відповідачем досліджувались довідки від 22.04.2010 року надані позивачем для перерахунку пенсії про складові заробітної плати останньої за 24 місяці перед зверненням за перерахунком пенсії за період з період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року.

Водночас, враховуючи дані наведених довідок, відповідач дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача з урахуваннях складових заробітку за період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року згідно наданих позивачем довідок призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

Так, відповідачем враховувались наступні складові заробітної плати позивача за наданими довідками від 22.04.2010 року: оклад - 1567 грн., ранг - 130 грн., вислуга років 30% - 509,10 грн., надбавка - 1117,19 грн., премія - 1223,45 грн., премія до свят - 1044, 46 грн., всього 5591,20 грн.

За таких обставин, враховуючи висновок відповідача про те, що перерахунок пенсії позивача на підставі вказаних показників призведе до зменшення розміру пенсії позивача, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі даних щодо складових заробітку позивача за період з 01.09.2006 року по 31.08.2008 року: оклад - 1567 грн., ранг - 130 грн., вислуга років 30% - 509,10 грн., надбавка - 1098,98 грн., премія - 3307,02 грн., надбавка (відзнака) - 371,13 грн., всього 6983,23 грн.

При цьому, доходячи наведених висновків, відповідачем при розрахунку пенсії позивача не було враховано такої складової, як матеріальна допомога, розмір якої визначено у наданих позивачем довідках для перерахунку пенсії від 22.04.2010 року.

Водночас, за правилами ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного на момент призначення та перерахунку пенсії позивача) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (чинного на момент призначення та перерахунку пенсії позивача) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного на момент призначення та перерахунку пенсії позивача) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (чинного на момент призначення та перерахунку пенсії позивача) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (чинного на момент призначення та перерахунку пенсії позивача) визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримані державним службовцем суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, повинні були бути враховані в заробіток (дохід) для обчислення пенсії у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Доводи відповідача про те, що суми виплат матеріальної допомоги, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинних та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним судом України, зокрема, в постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-97а13 від 28.05.2013 року, № 21-350а13 від 06.11.2013 року, № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року, Верховний Судом, зокрема, в постанові від 14.09.2018 року 415/3028/16.

Поряд з цим, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача врахувати при розрахунку пенсії позивача сум виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки такі виплати не отримувались позивачем.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи.

Так, з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем пенсійному органу надавались довідки про складові заробітної плати від 22.04.2010 року, в яких визначені суми отриманих позивачем виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

При цьому, у вказаних довідках зазначено, що із наведених сум виплачених позивачу нараховані та сплачені страхові внески.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що отримані позивачем суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, повинні були бути враховані відповідачем в заробіток (дохід) позивача для обчислення пенсії у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Також, вирішуючи спірне питання в частині вимог позивача щодо здійснення перерахунку розміру її пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, судом першої інстанції помилково не враховано, що в даних позивачем для перерахунку пенсії довідках про складові заробітної плати відсутні такі складові, як індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, а тому підстави для задоволення заявлених позивачем вимог у цій частині відсутні.

Крім того, визнаючи протиправними дії відповідача щодо не врахування при розрахунку пенсії позивача грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, премій, судом першої інстанції помилково не враховано, що за матеріалами пенсійної справи позивача такі виплати враховані відповідачем при розрахунку пенсії позивача, а тому підстави для задоволення заявлених позивачем вимог у цій частині також відсутні.

Окрім викладеного, за матеріалами пенсійної справи позивача вбачається, що при перерахунку пенсії останньої з 2010 року відповідачем врахована надбавка за вислугу років у 30%.

Водночас, з наявної в матеріалах справи довідки від 22.04.2010 року, представленої позивачем для перерахунку пенсії вбачається, що позивач отримувала надбавку за вислугу років у розмірі 30% та в подальшому 35%, а тому саме такий розмір підлягає врахуванню при розрахунку пенсії позивача. Колегія суддів наголошує, що при розрахунку розміру пенсії відповідач не наділений повноваженнями визначати розмір надбавки за вислугу років, що мала отримувати позивач. Така складова, як надбавка за вислугу років, підлягає врахуванню для обчислення пенсії у розмірі, що отримувала позивач за час своєї роботи.

Вирішуючи дану справи, судом першої інстанції помилково не враховано, що у спірних правовідносинах відповідачем при перерахунку пенсії позивача на підставі довідок від 22.04.2010 року про складові заробітної плати за період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року не враховані суми виплат матеріальної допомоги на вирішення соціальних-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, внаслідок чого відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням складових заробітку позивача за період 2006-2008 роки.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а відповідач зобов'язанню врахувати при розрахунку пенсії позивача суми виплат матеріальної допомоги на вирішення соціальних-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, та здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідок про складові заробітної плати останньої за період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року з урахуванням таких складових: посадовий оклад, надбавка за спеціальні звання, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, премія, премія до свят, матеріальна допомога, - за період з 19.06.2016 року з розрахунку 89%, як то визначено на момент призначення пенсії.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення підлягає скасуванню із залишенням без розгляду заявленого позову в частині вимог з 25.09.2008 року по 18.06.2016 року, а в іншій частині вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 243, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії за період з 26.09.2008 року по 18.06.2016 року - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог за період з 19.06.2016 року - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо не врахування з 19.06.2016 року при розрахунку пенсії ОСОБА_1 сум виплат матеріальної допомоги на вирішення соціальних-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, надбавки за вислугу років з розрахунку 30% та 35% згідно довідок Державної податкової інспекції у Ленінському районі від 22.04.2010 року.

Зобов'язати Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області з 19.06.2016 року врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 сум виплат матеріальної допомоги на вирішення соціальних-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, надбавки за вислугу років з розрахунку 30% та 35% згідно довідок Державної податкової інспекції у Ленінському районі від 22.04.2010 року.

Зобов'язати Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області з 19.06.2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 89% на підставі довідок Державної податкової інспекції у Ленінському районі від 22.04.2010 року про складові заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.05.2008 року по 22.04.2010 року з урахуванням таких складових: посадовий оклад, надбавка за спеціальні звання, надбавка за вислугу років 30% та 35%, надбавка за високі досягнення у праці, премія, премія до свят, матеріальна допомога.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.12.2018 р.

Головуючий суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька