Справа № 805/1745/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року справа №805/1745/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д.,

секретаря Святодух О.Б.,

за участі представника позивача Корнієнка А.Г.,

представника відповідача Груєнка С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року в адміністративній справі №805/1745/18-а (головуючий у 1 інстанції Буряк І.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дії протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 15.02.2018 року № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство».

В обґрунтування позову зазначив, що спірний наказ прийнятий протиправно, з порушенням вимог п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового законодавства України, оскільки позивачем не було отримано жодних запитів про надання інформації.

Також позивач зазначає, що відповідачем порушено ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 в частині накладення мораторію на території АТО для здійснення будь-яких перевірок, посилаючись на наявність сертифікатів ТТП.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 15.02.2018 року № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» в частині її проведення по взаємовідносинам з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ТОВ «Астрей групп». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неврахування практики Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Зазначає, що судом безпідставно не враховано Закон № 1669-VII, який має пріоритет перед ПК України при застосуванні до спірних правовідносин, як такий, що прийнятий пізніше у часі.

2. Звертає увагу суду, що податковим кодексом України встановлюється презумпція правомірності рішень платника податків. Оскільки норми Закону № 1669-VII є більш сприятливими для платника податків, саме цьому Закону суд мав надати перевагу при вирішенні питання щодо законності проведення перевірки позивача.

3. Посилаючись на норми податкового кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, практику Європейського Суду з прав людини, акцентує увагу про необхідність застосування податковими органами під час здійснення контролюючих функцій принципу правомірності дій платника податків та принципу правової визначеності. Наполягає при цьому, що на позивача поширюється заборона щодо проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами, встановлена ст.. 3 Закону № 1669-VII.

4. Що стосується запитів по контрагентам ТОВ «Сардонекс» та ТОВ «Будтехмаш», посилаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що в запитах не зазначено за який період податковий орган проводив аналіз податкової інформації та які саме дані з Єдиного реєстру податкових накладних використано податковим органом для аналізу.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши аргументи представника відповідача у судовому засіданні, суд встановив наступне.

ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вул. Київська, будинок 1, перебуває на обліку як платник податків у Добропільській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що підтверджується иитягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 14-17).

Матеріали справи свідчать, що відповідачем, 28.12.2016, 23.01.2017 року, 28.03.2017 позивачу направлялись запити «Про надання інформації та її документального підтвердження» по господарським взаємовідносинам з наступними контрагентами:

- ТОВ «Сардонекс», що містяться у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться в декларації з ПДВ за листопад 2016 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «САРДОНЕКС» за період жовтень 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (т. 1 а.с. 35-38 )

- ТОВ «Будтехмаш», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016, про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «Будтехмаш» за період грудень 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (т. 1 а.с. 40-43).

- ТОВ «ІГГ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за січень 2017, про зазначене свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2017 та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (т. 1 а.с. 48-51).

- ТОВ «Астрей Групп», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2017 у сумі 143 576,08 грн. та податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Зобов'язано підприємство надати в належному вигляді копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин з ТОВ «Астрей Групп» за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (послуг), згідно визначеного переліку (т. 1 а.с. 53-56).

Отже, у запитах також зазначено, що підставою для перевірки стали обставини, виявлені під час аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях. Згідно з наявною у автоматизованих інформаційних системах Державної фіскальної служби інформації, встановлено відсутність реального джерела походження товарів, придбаних ТОВ «Моспілське ВПП» у перелічених вище контрагентах та зазначено, яку інформацію треба відобразити, яка це підтверджує.

По взаємовідносинам з ТОВ «Сардонекс» та ТОВ «Будтехмаш» позивач листами за № 13 від 16.01.2017 та № 27 від 02.02.2017 відповідно, повідомив податковий орган про отримання запитів та повідомив про зміст та документальне оформлення операцій з ТОВ « Сардонекс» та ТОВ «Будтехмаш». Доказів надання запитуваних податковим органом документів у листах не міститься. (т. 1 а.с. 39, 45-46 т.1). Дані обставини позивачем не спростовані.

Матеріалами справи підтверджується, що запити по контрагентам ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ТОВ «Астрей групп» не засвідчені печаткою податкового органу.

При цьому позивачем не спростований факт отримання зазначених запитів. Доказів надання відповідей на зазначені запити суду не надавались.

У зв'язку із ненаданням у повному обсязі інформації та її документального підтвердження, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, в.о. заступника начальника начальником Краматорського ГУ ДФС у Донецькій області прийнято наказ від 15.02.2018 № 230 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Сардонекс» за жовтень 2016 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у листопаді 2017; ТОВ «Будтехмаш» за грудень 2016 року; ТОВ «Імпел Гріффін Груп» за січень 2017 року, ТОВ «Астрей Групп» за січень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у січні та лютому 2017 року. (т.1 а.с. 10).

До Наказу складено направлення на перевірку № 282 від 15.02.2018 (т. 1 а.с. 11).

Наказ та направлення вручені представнику позивача 16.02.2018.

Дані обставини не є спірними.

16.02.2018 головний бухгалтер ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» не допустила працівника податкового органу до проведення перевірки про що складено Акт від 16.02.2018 № 427/05-99-14-14/31616011 «Про не допуск посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «Моспінське вуглепереробне підприємство» (т. 1 а.с. 12).

Цього ж дня позивачем у якості додатку № 1 до акта від 16.02.2018 № 427/05-99-14-14/31616011 надані письмові пояснення щодо причин не допуску до проведення перевірки, де із посиланням на ст. 81 ПК України, як підставу не допуску зазначає про порушення податковим органом норм ст.3 закону № 1669, з огляду на що вказаний наказ є безпідставним, незаконним та таким, що порушує права та інтереси підприємства. (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'яковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спірним у дані справі є правомірність прийняття відповідачем наказу № 230 від 15.02.2018 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Моспінське вуглепереробне підприємство» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

21 грудня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України доповнено змістом, що надає контролюючому органу проводити позапланові перевірки також у разі отримання податкової інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

Таким чином, внаслідок отримання відповідної податкової інформації, у податкового органу виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов'язку є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання.

У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту у податкового органу існують підстави для її призначення.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Положення цього пункту Порядку, узгоджується з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запити, направлені відповідачем на адресу позивача містили вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - статті 72, 73, 74 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатами аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податкової інформації, отриманої та опрацьованої (даних з Єдиного реєстру податкових накладних) , що використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань. Запити містили опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано позивачем, що документів відносно фінансово-господарських відносин з контрагентами останнім не надавалися.

Наказ № 230 від 15.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» прийнятий стосовно саме тих контрагентів, відносно яких були направлені запити.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та скасовуючи наказ контролюючого органу в частині її проведення по взаємовідносинам з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» та ТОВ «Астрей групп», дійшов такого висновку внаслідок відсутності печатки контролюючого органу на запитах, з чим суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки наявність печатки є обов'язковою умовою, передбаченою п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України. А у разі, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Що стосується доводів апелянта на ст. 3 Закону № 1669-VII, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону № 1669-VII органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 № 1726-VIII встановлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначене положення пов'язує заборону проведення перевірки із провадженням суб'єктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Посилання апелянта на положення Закону №1669, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, визнаються судом хибними, з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Пунктом 5 ст. 135 розд. І Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) доповнено нормами п.п. 38.11 п. 38, згідно з якими тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень п. 44.3 та п. 44.5 ст. 44 ПКУ застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків за місцем свого обліку подає до контролюючого органу повідомлення у довільній формі, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому вказуються: обставини, які призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, календарні періоди (день/місяць/рік), а також загальний перелік первинних документів (у разі можливості, із зазначенням реквізитів).

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків зобов'язаний подати до контролюючого органу нове повідомлення із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ, не можуть бути перевірені контролюючим органом стосовно зазначених у повідомленні періодів, у тому числі після завершення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов'язана з проведенням антитерористичної операції, не надає право платнику податків застосовувати положення п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, зазначені в п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ положення застосовуються до платників податків, які станом на 1 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Платник податків не може застосовувати положення п. 38 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ стосовно календарних періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач здійснив перереєстрацію місцезнаходження 17.04.2015, період, який період перевірки охоплює 2016-2017 роки, з огляду на що застосування зазначених положень ПК України до позивача не передбачено. Із заявою про втрату первинних документів за вищевказаними підставами відносно тих промислових об'єктів, які функціонують в зоні АТО позивач не звертався.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року в адміністративній справі № 805/1745/18-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць