Справа № 607/14528/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3079/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Джули В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ястремського Андрія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції Сливка Л.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 25 жовтня,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ястремського А.А. (далі - Інспектор) ЕАА № 492765 від 21 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року у справі № 607/14528/18 позов було задоволено. При задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що за умов відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у його діях відсутній складу адміністративного проступку.

У апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми матеріального права.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як слідує із матеріалів справи, 21 липня 2018 року Інспектором було винесено постанову серії ЕАА № 492765 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що той 21 липня 2018 року о 8 год. 13 хв. по вул. Микулинецькій, 120 у м. Тернополі, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що на підставі частини 2 статті 122 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Підпунктом «ґ» пункту 8.7.3 ПДР передбачено, що жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як слідує з відеозапису з нагрудного відеореєстратора Інспектора, що наявний в матеріалах справи, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача Інспектор повідомив йому про порушення ним ПДР, зокрема, про здійснення проїзду перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора, на що позивач не заперечував вказаного факту і пояснював, що то не було велике правопорушення. Окрім того, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що пасажир автомобіля позивача, який назвав себе свідком події, не заперечував проїзд на жовтий сигнал світлофора та стверджував, що той не є заборонним сигналом, оскільки така практика руху існує у Європі.

На думку апеляційного суду, наданий відповідачем до суду відеозапис, на якому зафіксований факт правопорушення, є належним та допустимим доказом згідно із приписами статей 73 - 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року у справі № 607/14528/18 та прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ястремського Андрія Андрійовича серії ЕАА № 492765 від 21 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 3 грудня 2018 року.