Справа № 815/5285/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5285/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 11.12.2017р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2017 року ТОВ «Катран» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.09.2017 року:

- № - про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО в сумі 172596 грн. 65 коп.;

- №002371406 - про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО в сумі 255 грн. (т.б. 85 грн. + 170 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення податкового органу є неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на необґрунтованих та помилкових висновках перевірки. До того ж, як зазначає позивач, що ні мети, ні самого факту ухилення від оподаткування у підприємства не було, а тому відсутні і підстави для застосування фінансової відповідальності. Крім того, розмір і обсяг застосованих штрафних санкцій позивач вважає неспівмірним із суттю скоєного правопорушення та є досить значним для підприємства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Катран» відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, директор ТОВ «Катран» 13.12.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року (головуючий суддя Домусчі С.Д.) відкрито провадження у даній справі.

Разом з тим, Указом Президента України № 455/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Одеський апеляційний адміністративний суд та утворено П`ятий апеляційний адміністративний суд, у зв'язку з чим, 10.10.2018 року, зазначену справу №815/1998/18 передано іншому головуючому судді - Осіпову Ю.В.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2018 року, дану справу №815/1998/18 прийнято до апеляційного провадження та в подальшому призначено розгляд справи на 28.11.2018 року.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

11.07.2017 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №1121 та направлень від 11.07.2017р. №1437/14-29-03-43 і №1438/14-29-03-43, співробітниками податкового управління було проведено фактичну перевірку щодо дотримання ТОВ «Катран» (т.б. АЗС «Тат-Ойл», розташована в м.Миколаєві, вул.Веселинівська,53/1) норм законодавства за період з 25.02.2015 року по дату закінчення перевірки.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.07.2017 року №0112/14/29/14/32935905, в якому було зафіксовано порушення ТОВ «Катран» наступних вимог діючого законодавства:

- п.2.6 Положення від 15.12.2004 року №637, а саме: не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 34519,33 грн. (у КОРО №р/4 - на суму 5878,71 грн., у КОРО №р/5 - на суму 6718,80 грн., у КОРО №р/6 - на суму 7464,15 грн., у КОРО №р/8 - на суму 14457,67 грн.);

- п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункової операцій через РРО на повну суму покупки, не роздрукування відповідного розрахункового документу;

- п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ведення з порушення обліку товарних запасів у встановленому законом порядку за місцем їх реалізації та зберігання;

- п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вищевказаного акту перевірки, уповноваженою особою ГУ ДФС в Одеській області 05.09.2017 року було прийнято податкові повідомлення-рішення: 1) №, яким до ТОВ «Катран» застосовано штрафну санкцію в розмірі 172596,65 грн.; 2) №, яким до ТОВ «Катран» застосовано штрафну санкцію в розмірі 255 грн. (з яких: 85 грн. - згідно з п.6 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та 170 грн. - згідно ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх лише частково обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім НБУ) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями ж п.75.1 ст.75 ПК України, в свою чергу, передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, безпосередньо визначені «Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженим Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004р.

Пунктом 1.2 цього Положення №637 визначено, що:

- «книга обліку розрахункових операцій» - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг);

- «касова книга» - це документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

- «оприбуткування готівки» - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Також, п.4. 2 розділу 4 вказаного Положення №637 визначено, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

А відповідно до п.2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (т.б. у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. «Оприбуткуванням готівки» в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або використанням розрахункових книжок (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). При цьому, суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Як слідує зі змісту положень п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995р. №436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, у тому числі за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Однак, в контексті викладених норм слід зазначити, що навіть у разі допущення суб'єктом підприємницької діяльності порушення «Порядку реєстрації та ведення КОРО і розрахункових книжок» від 01.12.2000р. №61, за умови здійснення оприбуткування готівки в касі, що має підтверджуватись прибутковими касовими ордерами та касовою книгою, у податкового органу відсутні законні підстави для застосування до такого суб'єкта підприємницької діяльності штрафних санкцій (штрафу) на підставі абзацу 3 ч.1 ст.1 цього Указу.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, співробітниками відповідача 11.07.2017 року було проведено фактичну перевірку щодо дотримання ТОВ «Катран» норм податкового законодавства за період з 25.02.2015 року по дату закінчення перевірки, за результатами якої було складено акт від 20.07.2017 року №0112/14/29/14/32935905, в якому було зафіксовано порушення підприємства позивача вимог п.2.6 Положення від 15.12.2004р. №637, а саме: не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків (z-звітів) РРО на загальну суму 34519,33 грн. (т.б. у КОРО №р/4 - №1022 від 19.01.2016р., №1033 від 28.01.2016р., №1039 від 03.02.2016р., №1077 від 10.03.2016р., №1084 від 17.03.2016р., №1096 від 23.03.2016р., №1103 від 02.04.2016р. - на загальну суму 5878,71 грн.; у КОРО №р/5 - №1146 від 15.05.2016р., №1159 від 27.05.2016р., №1162 від 30.05.2016р., №1284 від 28.09.2016р., №1302 від 16.10.2016р. - на загальну суму 6718,80 грн.; у КОРО №р/6 - №1346 від 29.11.2016р., №1421 від 10.02.217р., №1433 від 22.02.2016р., №149 від 29.03.2017р., №1499 від 27.04.2017р. - на загальну суму 7464,15 грн.; у КОРО №р/8 - №1522 від 20.05.2017р., №1523 від 21.05.2017р., №1573 від 10.07.2017р. - на загальну суму 14457,67 грн.).

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі висновки акту перевірки, зазначивши, що порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність, є невиконання будь-якої із дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

При цьому, суд 1-ї інстанції не прийняв до уваги доводи позивача щодо відсутності вказаного порушення через численні аварійні відключення на АЗС електропостачання (лист Філії Миколаївського району ПАТ «Миколаївобленерго» від 18.10.2017р. №4919), що безпосередньо і призвело до невчасного зняття звіту, зазначивши, що в період таких відключень електроенергії усі розрахункові операції на АЗС проводилися з використанням КОРО та розрахункової книжки, а після відновлення постачання електроенергії вже проводилися через РРО.

Як вже зазначалося вище, згідно пп.2.6 Положення №637 (чинного на момент проведення перевірки позивача), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (т.б. у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Системний аналіз положень п.9 ст.3 вказаного Закону та пп.2.6 Положення №637 свідчить про те, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в КОРО в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти, але не пізніше 24 години.

Так, як вбачається з матеріалів справи та вже вказувалося вище, в ході проведення перевірки ТОВ «Катран» податковим органом було встановлено, що готівкові кошти в загальній сумі 5878,71 грн. фактично надійшли (отримані) 19.01.2016р., 28.01.2016р., 03.02.2016р., 10.03.2016р., 17.03.2016р., 23.03.2016р., 02.04.2016р., однак фіскальні звітні чеки фактично було роздруковано пізніше, т.б. в наступні дні, а не в дні отримання коштів. Аналогічно, готівкові кошти в загальних сумах 6718,80 грн., 7464,15 грн. і 14457,67 грн. фактично надійшли (отримані) 15.05.2016р., 27.05.2016р., 30.05.2016р., 28.09.2016р., 16.10.2016р., 29.11.2016р., 10.02.2017р., 22.02.2016р., 29.03.2017р., 27.04.2017р., 20.05.2017р., 21.05.2017р., 10.07.2017р., однак фіскальні звітні чеки фактично було роздруковано пізніше, т.б. на наступні дні одразу після поновлення електропостачання на АЗС.

При цьому, відповідні записи в КОРО №р/4, №р/5, №р/6, №р/8 також були внесені після поновлення електропостачання в день фактичного роздрукування фіскальних звітних чеків.

Заперечуючи правомірність застосування штрафних санкцій позивач зазначив, що у період з 22:17 год. 18.01.2016р. по 05:28 год. 19.01.2016р., з 20:43 год. 27.01.2016р. по 04:30 год. 28.01.2016р., з 23.01 год. 02.02.2016р. по 00.08 год. 03.02.2016р., з 17:18 год. 09.03.2016р. по 00:26 год. 10.03.2016р., з 15:04 год. 16.03.2016р. по 00:06 год. 17.03.2016р., з 06.28 год. 25.03.2016р. по 00.04 год. 26.03.2016р., з 19:03 год. 01.04.2016р. по 00:11 год. 02.04.2016р., з 13:30 год. 14.05.2016р. по 23:59 год. 14.05.2016р., з 22:04 год. 26.05.2016р. по 00.40 год. 27.05.2016р., з 11:19 год. 29.05.2016р. по 00:00 год. 30.05.2016р., з 16:41 год. 27.09.2016р. по 23:59 год. 27.09.2016р., з 12:01 год. 15.10.2016р. по 00.03 год. 16.10.2016р., ., з 23:01 год. 28.11.2016р. по 00.05 год. 29.11.2016р., з 23:05 год. 09.02.2016р. по 05:57 год. 10.02.2016р., з 21:01 год. 21.02.2017р. по 00:30 год. 22.02.2017р., з 08:23 год. 28.03.2017р. по 02:10 год. 28.03.2017р., з 11:48 год. 26.04.2017р. по 00:00 год. 27.04.2017р., з 19:41 год. 19.05.2017р. по 00:18 год. 20.05.2017р., з 07:55 год. 20.05.2017р. по 00.15 год. 21.05.2017р., з 21:53 год. 01.06.2017р. по 00:15 год. 02.06.2017р., з 18:17 год. 09.07.2017р. по 00:03 год. 10.07.2017р. на АЗС «Тат-Ойл» (м.Миколаїв, вул.Веселинівська,53/1) було відсутнє електропостачання, що призвело до невчасного зняття звітів. На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду 1-ї інстанції лист головного інженера Філії Миколаївського району ПАТ «Миколаївобленерго» від 18.10.2017р. №4919 (а.с.34).

В контексті зазначеного та з урахуванням вказаних вище конкретних обставин справи, судова колегія рахує за необхідне погодитися із доводами позивача про те, що відсутність своєчасних записів в розділі 2 книги КОРО ще не свідчить про неоприбуткування взагалі отриманої за день готівки, оскільки її оприбуткування підтверджується відповідними денними звітами. Відсутність же запису в розділі 2 КОРО, на думку апеляційного суду, є лише порушенням встановленого порядку використання КОРО.

Однак, як видно з матеріалів справи, саме за несвоєчасне оприбуткування готівки до підприємства позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі Указу Президента України від 12.06.1995р. №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, «штрафна санкція» (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

А як слідує зі змісту вимог п.109.1 ст.109 ПК України, «правопорушеннями» є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платника податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або не належного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, штрафні санкції є мірою відповідальності платників податків за порушення норм цього Кодексу, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків зі сплати податків. Але, така відповідальність повинна бути обумовлена саме винними діями або бездіяльністю платника на порушення норм вказаного Кодексу.

Тож для визначення правомірності застосування до позивача зазначених заходів впливу оцінці підлягає поведінка суб'єкта господарювання на предмет спрямованості його дій в частині дотримання норм законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки апеляційним судом встановлено відсутність у позивача ані мети, ані факту свідомого ухилення від оподаткування шляхом несвоєчасного оприбуткування готівки, а також приймаючи до уваги те, що позивачем надано належні докази неможливості підприємством своєчасно зняти спірні звіти на загальну суму 34519,33 грн. з причин, які не залежали від його волі, колегія суддів доходить висновку про неправомірність застосування до ТОВ «Катран» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 172596 грн. 65 коп., в зв'язку із чим, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2017 року підлягає скасуванню, як таке, що було прийнято без дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності і розсудливості та без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на те, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була вже неодноразово висловлена як ВАС України, зокрема, в хвалах від 27.08.2012р. (справа №К-23079/10) та від 08.10.2014р. (справа №К/800/47939/13), так і Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 04.11.2014р. (справа за позовом ТОВ «ДСГ» до ДПІ у Сятошинському районі м.Києва).

Що ж стосується інших позовних вимог ТОВ «Катран» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2017 року №002371406 - про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО в сумі 255 грн. (т.б. 85 грн. + 170 грн.), то судова колегія з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.09.2017 року №002371406 та доданого до нього розрахунку, податковим органом при проведенні фактичної перевірки нібито було встановлено порушення підприємством позивача приписів: 1) п.11 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», т.б. не проведення розрахункової операцій через РРО на повну суму покупки, не роздрукування відповідного розрахункового документу, відповідальність за що передбачена п.6 ст.17 цього Закону та 2) п.12 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», т.б. ведення з порушенням обліку товарних запасів у встановленому законом порядку за місцем реалізації та зберігання.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи насправді факту не проведення оператором АЗС розрахункової операцій через РРО на повну суму покупки та не роздрукування його в ході спірної перевірки встановлено не було, що підтверджується самим актом перевірки, письмовим відзивом представника відповідача на позов та наявною в матеріалах справи копією фіскального чека №41707 від 11.07.2017р. на суму 99,94 грн. (а.с. 44,45), форма і зміст якого, в свою чергу, на думку, податкового органу, не відповідає вимогам «Положення про форму та зміст розрахункових документів» (затв. наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016р. №13), оскільки в ньому не зазначено коду товарної підкатегорії пального згідно УКТ ЗЕД.

Так, згідно з п.1 розд.ІІ цього Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма № ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1 до цього Положення.

Слід зазначити, що в статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» також визначено поняття розрахункового документа, згідно з якою, розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Як вбачається з наявного у справі фіскального чека №41707, відбитого оператором АЗС 11.07.2017р. при проведенні закупки Бензину-А95 Евро на суму 99,94 грн., останній, на думку суду, містить усі необхідні дані і реквізити та, в свою чергу, повністю відповідає «Технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій» (затв. рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002р. №13).

Зокрема, даний фіскальний чек повністю ідентифікує реалізований позивачем товар (Бензин-А95 Евро) по всім необхідним позиціям: по кількості, вартості, одиниці виміру, виду пального (назви бензину), а також містить всю необхідну інформацію, а саме - номер чеку, дату реалізації пального, дату роздрукування чеку, форму оплати, номер ПРК тощо.

Таким чином, за вказаних обставин, судова колегія, уважно дослідивши наявний в матеріалах справи фіскальний чек №41707 від 11.07.2017р. та оцінивши надані сторонами з цього приводу докази в їх сукупності, вважає, що в даному конкретному випадку, позивачем не було допущено порушення вимог п.11 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Стосовно ж виявленого відповідачем в ході перевірки порушення ТОВ «Катран» вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», т.б. ведення з порушенням обліку товарних запасів у встановленому законом порядку за місцем реалізації та зберігання, судова колегія зазначає, що оскільки позивачем дане порушення фактично не оспорювалося, будь-які докази чи заперечення проти цього порушення не надавалися, про нього жодним чином навіть не згадувалося ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, тому відповідно, суд вважає, що останнє фактично було визнано позивачем і факт наявності його є встановленим.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про часткову неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №002371406 від 05.09.2017 року та необхідність його часткового скасування на суму 85 грн.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв'язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, у відповідності до ч.2 ст.9 та п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, у відповідності до приписів ст.ст.132,139 КАС України, одночасно судова колегія також вважає за необхідне стягнути на користь позивача і частину сплаченого ним судового збору у відповідності до задоволених позовних вимог, т.б. у загальному розмірі 5438,47 грн.

Керуючись ст.ст.132,139,308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року - скасувати а прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 05.09.2017 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 172596,65 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 05.09.2017 року №002371406 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85 грн.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» () судові витрати у вигляді сплати судового збору в загальній сумі 5438,47 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29.11.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук