Справа № 807/27/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2018 року м. Ужгород№ 807/27/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я. М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коватехбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 листопада 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 04 грудня 2018 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» (далі позивач, ТОВ «Коватехбуд») звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Закарпатській області), яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018 року, яким донараховано податок на прибуток в розмірі 90504,00 грн., в т.ч. за 2014 рік 5603,00 грн., за 2015 рік в сумі 84901,00 грн. та застосовано штрафну санкцію за 2014 рік в розмірі 1400,75 грн.

Позов мотивовано тим, що 31.08.2017 року уповноваженими працівниками ГУ ДФС у Закарпатській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Коватехбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Закарпатській області було складено ОСОБА_3 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Коватехбуд».

На підставі 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року та «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 року, ТОВ «Коватехбуд» подало свої заперечення до акта перевірки, однак такі повністю задоволені не були.

Вказує на те, що ТОВ «Коватехбуд» отримало податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 91905,75 грн., з яких 90504,00 грн. податок на прибуток, 1401,75 грн. штрафні санкції.

Позивач вказує, що в ОСОБА_3 перевірки зазначено, що ТОВ «Коватехбуд» надано для перевірки акт списання №СпТ-000697 від 16.11.2015 року на загальну вартість списаних матеріалів, запасних частин, пального та послуг сторонніх організацій, що здійснювали роботи в розмірі 502799,47 грн. Також в акті зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено, що списання запчастин ,матеріалів, послуг ,згідно акту №СпТ-000697 від 16.11.2015 року повязане із доведенням основних засобів (транспортні засоби) до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою».

Вважає, що висновок про те, що списання запчастин, матеріалів, послуг, згідно акту №СпТ-000697 від 16.11.2015 року на загальну суму 502799,47 грн., повязане із доведенням основних засобів (транспортні засоби) до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою, та про те, вартість таких запасних, матеріалів та послуг згідно вимог п. 4, 8, 14 П(С)БO 7 «Основні засоби» збільшує первісну вартість такого основного фонду, а не підлягає відображенню у складі інших операційних витрат 2015 року є неправомірним. Стверджує, що проведення ремонтних робіт для відновлення попереднього стану ОЗ не є поліпшенням, а є ремонтом. Вказує на те, що висновок про зменшення витрат на суму проведеного ремонту знищених пожежею транспортних засобів на суму 502799,47 грн. та рішення про донарахування податку на прибуток є неправомірним.

Також ТзОВ «Коватехбуд» вважає, що при проведені перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення неправомірно застосовано штрафні санкції у сумі 1400,75 грн.

Вказує на те, що в ОСОБА_3 перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 01.01.2015 року по 31.03.2017 року встановлено його заниження всього у сумі 471672,00 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 471672,0 грн. (502799,0 грн. - 31127 грн.). За 2014 рік донараховано податкове зобовязання в сумі 5603,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1400,75 грн.

Зазначає, що товариством 30.08.2017 року подано уточнююча декларація, в якій уточнення за 2014 рік були включені до 2015 року, оскільки подати уточнення до декларації за 2014 рік було неможливо, у звязку із скасуванням форми. В уточнюючій декларації в рядку 3.2.4 «Сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років було вказано суму 31127 із знаком мінус, тобто за 2014 рік було визначено обєкт оподаткування податком на прибуток в розмірі 31127,00 грн. Відтак, накладення штрафу за 2014 рік в сумі 1400,75 грн. щодо заниженого податкового зобовязання є неправомірним, оскільки підприємством самостійно внесено виправлення у податкові декларації у межах строку встановленого ПКУ.

На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що податкове повідомлення - рішення від 04.01.2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, наведених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила позовні вимоги відхилити та прийняти рішення про відмову у їх задоволенні та надала суду відзив на адміністративний позов в якому вказує на наступне.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Коватехбуд» з питань дотримання вимог дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2014 року по 30 30.06.2017 року, валютного - за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, за результатами якої складено акт від 14.12.2017 року №1352/07-16-14-01/33925714.

В липні 2015 року на території виробничої бази с. Холмок, вул. Свободи 69 «а» відбулася пожежа, про що 09.07.2015 року Ужгородським РВ УМВС складено акт про пожежу, згідно якого пожежею пошкоджено майно (автотранспорт) ТОВ «Коватехбуд».

ТОВ «Коватехбуд» надано для перевірки акт списання №СпТ-000697 від 16.11.2015 року на загальну вартість списаних матеріалів, запасних частин, пального та послуг сторонніх організацій, що здійснювали роботи в розмірі 502799,47 грн.

Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, повязних з поліпшенням основних засобів, є, зокрема, збільшення строку корисного використання обєкта.

В ході проведення перевірки встановлено, що списання запчастин, матеріалів, послуг ,згідно акту №СпТ-000697 від 16.11.2015 року «Витрати на ремонт та поліпшення ОЗ».

Щодо донарахованого податкового зобовязання за 2014 рік на суму 5603,00 грн. вказує на те, що відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо в майбутніх періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться в раніше поданій ним декларації він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації.

Зазначає, що твердження позивача про те, що подати уточнення до декларації за 2014 рік неможливо у звязку з скасуванням форми, є необґрунтованим.

Вважає, що 30.07.2017 року ТОВ «Коватехбуд» подало уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2015 рік і саме за 2015 рік позивачем було самостійно визначено суму штрафу при відображенні недоплати.

В судовому засіданні 20.06.2018 року судом було допитано головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки та перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3, яка повідомила суд, що ОСОБА_3 відповідає вимогам чинного податкового законодавства.

Щодо донарахованого податкового зобовязання за 2014 рік на суму 5603,00 грн. пояснила, що позивачем невірно подано уточнюючий розрахунок за 2014 рік, оскільки ним не подано додаткові пояснення та стверджувала, що такі уточнення необхідно було подати в довільній формі. На запитання позивача щодо внесення уточнень за 2014 рік у уточнюючій декларації за 2015 рік у спеціальних рядках, сказала, що можливо позивач і правильно подав уточнення за 2014 рік. Однозначної відповіді отримано не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 29.08.2017 року №1957/14-01, № 1958/14-01, №1956/14-01, від 20.11.2017 року №2581/14-01, №2582/14-07 виданих ГУ ДФС у Закарпатській області, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки та перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки та перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3, головним державним ревізором-інспектором відділу фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_5 старшим державним ревізор-інспектор відділу планування, аналізу та звітності управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_6, головним державним ревізор-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_7 відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України на підставі наказу ГУ ДФС у Закарпатській області від 16.08.2017 року №1215, наказу ГУ ДФС у Закарпатській області від 01.09.2017 року №1281, наказу ГУ ДФС у Закарпатській області від 17.11.2017 року №11725, наказу ГУ ДФС у Закарпатській області від 30.11.2017 року № 1832 проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Коватехбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

ТОВ «Коватехбуд» проінформовано про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням від 16.08.2017 року № 150/07-16-14-07, яке надіслано ТОВ «Коватехбуд» рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане таким 18.08.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 14.12.2017 року №1352/07-16-14-01/33925714 (а.с.12-90).

04.01.2018 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 91905,00 грн., з яких 90504,00 грн. податок на прибуток, 1400,75 грн. штрафні санкції (а.с.10-11).

При формування інших операційних витрат включено витрати, які понесені підприємством у звязку із пожежею на території виробничої бази с. Холмок, вул. Свободи 69 «а» в липні 2015 року, про що Ужгородським РВ УМВС складено акт про пожежу (а.с.133).

В ході проведення перевірки встановлено, що протягом 3-4 кв. 2015 року ТОВ «Коватехбуд» здійснювало ремонтні роботи по доведенню до робочого стану знищених транспортних засобів: MAN TGA41440 д/н АО 9802ВО та MAN TGA41440 д/н НОМЕР_1.

Відповідно до акту списання №СпТ-000697 від 16.11.2015 року на загальну вартість списаних матеріалів, запасних частин, пального та послуг сторонніх організацій, що здійснювали роботи в розмірі 502799,47 грн.

У зазначеному акті списання №СпТ-000697 від 16.11.2015 року зазначено причину списання: «Списання запасних частин, матеріалів, послуг, використаних на капітальний ремонт самоскида MAN TGA41440 д/н АО 9802ВО.

Відповідно до бухгалтерських проведень, вартість списаних запчастин, матеріалів, послуг відображено підприємством у складі інших операційних витрат в рядку 2180 Звіту про фінансові результати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Пунктом 14 П(С)БO 7 «Основні засоби» визначено, що «Первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, повязаних з поліпшенням обєкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання обєкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у звязку з частковою ліквідацією обєкта основних засобів».

Відповідно до бухгалтерського обліку витрат на ремонти/поліпшення ОЗ, який регулюється П(С)БО 7, облік залежить від того, на що спрямовано ремонтні заходи: на підтримку обєкта в робочому стані чи поліпшення (тобто збільшення майбутніх економічних вигод від використання обєкта). Отже, від того, як ремонтні заходи впливають на майбутні економічні вигоди залежить і облік. Згідно із цим принципом ремонтні заходи поділяються на: (а) Ремонти - приводять до отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від використання ОЗ (п. 15 П(С)БО 7). У такому випадку витрати відображаються у складі поточних витрат - залежно від напряму використання ОЗ. (б) Поліпшення - приводять до збільшення суми майбутніх економічних вигод, очікуваних від використання ОЗ (п. 14 П(С)БО 7). У цьому випадку витрати уключаються до первісної вартості ремонтованого обєкта ОЗ.

Операції з ремонтів чи поліпшень ОЗ відображаються в податково-прибутковому обліку за бухобліковими правилами, якщо йдеться про поліпшення, витрати на «поліпшувальні» заходи буде капіталізовано, і вони вплинуть на фінрезультат тільки через амортизацію поліпшених ОЗ. І вже тоді високодохідники будуть визначати «амортизаційні» різниці щодо поліпшених ОЗ згідно з пп. 138.1, 138.2 ПКУ. Якщо ж ідеться не про поліпшення, а про ремонт, «ремонтні» витрати вплинуть на фінрезультат так само, як і в бухобліку - відображаються у складі «поточних» витрат.

Ремонтом ОЗ є заходи, спрямовані на підтримку ОЗ в робочому стані, а поліпшенням - збільшення очікуваних економічних вигод від експлуатації ОЗ.

Витрати на ремонт ОЗ уключаються до «поточних» витрат, а витрати на поліпшення ОЗ - збільшують первісну вартість поліпшеного ОЗ.

У п. 31 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561 названі такі поліпшення: а) модифікація, модернізація обєкта ОЗ з метою продовження строку його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності; б) заміна окремих частин обладнання для підвищення якості продукції (робіт, послуг); в) упровадження ефективнішого технологічного процесу, який дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшує кількість місць (площа) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) або умови їх виконання.

В даному випадку позивач відновлював попередній стан основних засобів після пожежі, а не здійснював поліпшення ОЗ та не очікував збільшення економічних вигод від експлуатації ОЗ.

Відтак, висновок податкового органу, що списані запчастини, матеріали, послуги згідно ОСОБА_3 №СпТ-000697 від 16.11.2015 року на загальну суму 502799,47 грн., повязані із доведенням основних засобів (транспортні засоби) до стану, у якому вони придатні до використання із запланованою метою та проведений ремонт є зростанням в наслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання обєкта, то, відповідно, вартість запасних матеріалів та послуг згідно вимог п. 4, 8, 14 П(С)БО «Основні засоби» збільшує первісну вартість такого основного фонду є неправомірним.

Щодо донарахованого податкового зобовязання за 2014 рік на суму 5603,00 грн. та застосовану штрафну санкцію в розмірі 1400,75 грн. судом встановлено наступне.

В ОСОБА_3 перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 01.01.2015 року по 31.03.2017 року встановлено його заниження всього у сумі 471672,00 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 471672,00 грн. (502799,00 грн.-31127 грн.). За 2014 рік донараховано податкове зобовязання в сумі 5603,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1400,75 грн.

ТОВ «Коватехбуд» 30.08.2017 року подало уточнюючу декларацію, в якій уточнення за 2014 рік були включені до 2015 року, оскільки подати уточнення до декларації за 2014 рік було неможливо, у звязку із скасуванням форми.

В листі ДФС України від 04.01.2016 року №102/7/99-99-19-02-01-17 зазначено, що в разі самостійного виправлення помилок в уточнюючій декларації за звітні (податкові) періоди до 1 січня 2015 року платниками заповнюються рядки 27-28, 30-31, 32, 34-35, 36 та 38-39 Декларації №897, що відображають результат уточнення податкових зобовязань.

В уточнюючій декларації від 30.08.2017 року в додатку РІ «Різниці» в графі 3.2.3 сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України) вказана сума 31127 із знаком мінус.

Товариство при подачі уточнюючої декларації в графі «сума штрафу (3%) при відображенні недоплати в уточнюючій Податковій декларації з податку на прибуток підприємства» нарахувало собі штрафну санкцію 3378,00 грн. (а.с.118-129)

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (далі ПКУ) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. При цьому, платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

У пункті 46.4 ст. 46 Податкового кодексу встановлено, що якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобовязання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невідємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

З аналізу наведених норм вбачається, що для платника податків законодавцем не встановлено обовязку подавати доповнення чи пояснення до декларації, відтак, твердження відповідача про обовязок ТОВ «Коватехбуд» подати доповнення до уточнюючої декларації за 2015 рік про те, що така містить уточнення до декларації за 2014 рік не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відтак, висновок про донарахування податкового зобовязання в сумі 5603,00 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 1400,75 грн. не ґрунтується на нормах податкового кодексу, оскільки позивачем самостійно визначено вказане зобовязання та правомірно включено таке уточнення за 2014 рік у уточнюючу декларацію за 2015 рік у визначені графи.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТзОВ «Коватехбуд» задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Коватехбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) від 04 січня 2018 року №.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» (89422, Ужгородський район, с. Холмок, вул. Свободи, 69А, Код 4) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяОСОБА_8