Справа № 1740/2096/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2018 року м. РівнеСправа №1740/2096/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області) про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2018 по 10.06.2018 у сумі 31116,30грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням суду, ухваленого 16.02.2018 у справі №817/2097/17, ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області з 30.11.2017. Проте, відповідач відновив порушене право позивача не в день ухвалення такого судового рішення, а лише 11.06.2018. Разом з тим, за період вимушеного прогулу з 17.02.2018 по день фактичного поновлення його на службі у поліції, 11.06.2018, який не охоплений судовим рішенням, компенсацію у виді середнього заробітку позивачу не виплачено. Відтак, вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за 114 днів підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Ухвалою суду від 07.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Разом з тим, судом встановлено строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що єдиною законодавчо передбаченою формою волевиявлення особи щодо працевлаштування, проходження нею служби є виключно особисто написана заява (рапорт) такої особи. Тобто, для реалізації права на працевлаштування законодавчо вимагається вчинення активних індивідуальних дій особою, яка хоче бути працевлаштованою, є звернення з рапортом у встановлені строки та порядку. Позивач до ГУНП в Рівненській області з вимогою про поновлення на службі не звертався, також не звертався до виконавчої служби з метою примусового виконання судового рішення. Якщо на протязі вказаного терміну працівник поліції не вчинив таких дій, то він вважається таким, що відмовився від її проходження.

Ухвалою суду від 02.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

Наказом ГУНП в Рівненській області від 29.09.2017 №219 о/с, капітана поліції ОСОБА_1, старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області звільнено, з 29.09.2017, за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою, зазначено наказ ГУНП в Рівненській області від 31.08.2017 №882.

Наказом №269 о/с від 04.12.2017 унесено часткові зміни до наказу ГУНП в Рівненській області від 29.09.2017 №219 о/с, щодо дати звільнення. Відповідно до вказаного наказу ОСОБА_1 (М-0052229) звільнено зі служби в Національній поліції, 29.11.2017.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 у справі №817/2097/17, яке набрала законної сили 29.05.2018, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Рівненській області від 31.08.2017 №882 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1; визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Рівненській області від 29.09.2017 №219о/с з урахуванням змін, внесених наказом ГУНП в Рівненській області від 04.12.2017 №269о/с; поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області з 30.11.2017; стягнуто з ГУНП в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.11.2017 по 16.02.2018 в сумі 21563,05грн.

Відповідно до даних КП "ДСС", яка запроваджена на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, за наслідком прийнятого судом рішення у справі №817/2097/17 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи від 12.03.2018 із строком пред'явлення до виконання до 17.02.2021 та від 18.06.2018 із строком пред'явлення до виконання до 30.05.2021.

11.06.2018 ГУНП в Рівненській області прийнято наказ №112о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області з 30.11.2017.

Разом з тим, вказаним наказом ОСОБА_1 призначено за ініціативою поліцейського на рівнозначну посаду старшим інспектором-черговим сектору реагування патрульної поліції №4 Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу ГУНП в Рівненській області.

У зв'язку з тим, що у період з 17.02.2018 по 11.06.2018 грошове забезпечення відповідачем для позивача не виплачувалося, виплачене не було та в судовому порядку не стягувалося, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч.4 ст.383 КАС України).

Частиною 5 статті 383 КАС України визначено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, пов'язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18).

Суд зазначає, що у розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тобто, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних або юридичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем - фізичною (юридичною) особою та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення, ухваленого у справі №817/2097/17, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.383 КАС України, а не пред'являти новий адміністративний позов.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.