Справа № 360/3421/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3421/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання - Грищенко М.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області або відповідач) про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції України. На підставі наказу ГУНП в Луганській області від 30.05.2018 №230 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 31.05.2018 за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). При цьому, остаточний розрахунок при звільненні з позивачем був проведений відповідачем тільки 30.07.2018.

Затримка розрахунку становить 59 календарних дні, середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 36879,72 грн, які позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2018 відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 19.11.2018 (а.с.1-2).

Судове засіданні 19.11.2018 відкладено до 03.12.2018 за клопотанням представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні пред'явленому позову, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_3, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне (а.с.26-29).

Відповідно до п.10 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей», військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової служби, поліцейські, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких Визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 14 Постанови передбачено, що одноразова та щорічна грошова допомога, передбачена пунктами 10 і 11 цієї постанови, виплачується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв'язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною службою з надзвичайних ситуацій та Управлінням державної охорони за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання.

Свою чергу, наказом МВС України від 06.04.2016 №260 був затверджений «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання».

Пунктом даного 23 Порядку передбачено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Таким чином, на думку відповідача, одноразова грошова допомога при звільненні, яка передбачена п.10 Постанови не входить до складових грошового забезпечення, відповідно нараховується та виплачується відповідно до умов, встановлених Порядком, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 №260.

Статтею 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень та винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ в кошторисах.

Пунктом 7 Порядку зазначено, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Тому вважає, що виплата поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби проводиться Національною поліцією України після звільнення особи зі служби та не входить до повноважень ГУНП в Луганській області. При цьому, діюче законодавство не містить приписів щодо обов'язкової сплати вказаної допомоги у день звільнення особи зі служби.

Крім того, умовою відповідальності роботодавця за порушення строків розрахунку з працівником при звільненні, відповідно до норм КЗпП України є наявність вини власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з довідкою УФЗБО ГУНП в Луганській області від 13.11.2018 №974/111/22-2018 встановлено, що повний розрахунок з вихідної допомоги та компенсації за відпустку з ОСОБА_3 було проведено згідно списку №216 від 26.07.2018; розрахунок по грошовому забезпеченню - згідно списку №155 від 29.05.2018; розрахунок по винагороді за участь в АТО - згідно списку №156 від 29.05.2018. Отже, одноразова грошова допомога при звільненні позивача була розрахована та виплачена при находженні фінансування за відповідний місяць.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України, що не заперечується відповідачем.

Наказом від 30.05.2018 №230 о/с ОСОБА_3, помічника начальника ГУНП в Луганській області звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» з 31.05.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 31 рік 05 місяців 20 днів, у пільговому обчисленні: 38 років 10 місяців 08 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 31 рік, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 18 діб (а.с.33).

При цьому, у день звільнення виплата одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем не була проведена. Остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено відповідачем 30.07.2018, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с.10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №988-VIII (далі Закон №988).

Відповідно до статті 102 Закону №988 пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно із частиною першою статті 9 Закону Українивід 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (частина четверта статті 9 Закону №2262).

На виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

Згідно пункту 10 даної Постанови, в редакції, чинній на час звільнення позивача, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

02.03.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №154, якою внесено зміни до постанови №393 та передбачено також виплату одноразової грошової допомоги поліцейським при звільненні їх зі служби в поліції.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС.

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають до застосування при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів поліції та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Наведений висновок суду узгоджується і з положеннями, що містяться у пункті 2 частини другої Постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства про працю" від 24.12.1999 № 13, яким визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ, тощо).

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Слід зауважити, що норми Кодексу законів про працю України не поширюються на поліцейських стосовно порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення), порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства.

В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Так, відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (статті 117 КЗпП України).

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в поліції.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 01.03.2018 у справі №806/1899/17, від 01.03.2018 806/1551/17, від 19.04.2018 у справі №806/1183/16.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 даного Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в тому числі у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області про доходи ОСОБА_3 від 17.10.2018 № 909/14/22-2018, фактичне грошове забезпечення за останні два місяці перед звільненням позивача становлять: квітень 2018 року - 19064,89 грн, березень 2018 року - 19064,89 грн, всього - 38129,78 грн. Кількість календарних днів за два місяці становить 61 день (а.с.11, 37-38).

Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_3 на момент звільнення складає 38129,78 грн:61 календарний день=625,08 грн.

День звільнення позивача 31.05.2018 є останнім днем служби. Остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено відповідачем 30.07.2018, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с.10).

Період нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні складає з 01.06.2018 по 29.07.2018 - 59 календарних днів.

Отже, середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2018 по 29.07.2018 становить: 625,08х59 календарних днів=36879,72 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (93404, вул.Партизанська, 16, м.Сєвєродонецьк, ) на користь ОСОБА_3 (94518, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2018 по 29.07.2018 в сумі 36879,72 (тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят дев'ять гривень 72 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 04 грудня 2018 року.

Суддя К.Є. Петросян