Справа № 820/1880/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. № 820/1880/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчені Т.І.,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом №Ш-1836/0/6-1524/0/95-18 від 26.02.2018 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,86 га, із земель запасу, що розташована за межами с. Василівка Друга на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та надання її у власність; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,86 га, із земель запасу, що розташована за межами с. Василівка Друга на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та надання її у власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії та рішення є протиправними та таким, що суперечать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що його дії є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №Ш-1836/0/6-1524/0/95-18 від 26.02.2018 позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведеш особистого селянського господарства загальною площею 1,86 га, із земель запасу, що розташована за межами с. Василівна Друга на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та передати її у власність.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про землеустрій» (далі - Закон №858-ІV) землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок тощо.

Згідно зі статтею 25 Закону №858-ІV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону №858-ІV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 Державна служба У країни з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної-діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Натомість, Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке затверджено Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, передбачено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб в межах Харківської області.

Стадія затвердження полягає в фіксуванні та визнанні того факту, що документація із землеустрою розроблена з дотриманням усіх нормативно-правових актів з питань землеустрою, та є належною правовою підставою для прийняття відповідного рішення про надання земельної ділянки у власність. Отже, Головне управління зобовязано, в межах повноважень, наданих законодавством, проводити комплексну перевірку документації із землеустрою.

Суд зазначає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 по справі №820/4148/17 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,86 га, із земель запасу, що розташована за межами с. Василівка Друга на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та надання її у власність, викладену у листі №Ш-23112/0/6-20030/0/21-17 від 23.08.2017. Окрім того, вищевказаною постановою зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розлянути заяву ОСОБА_2М, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,86 га, із земель запасу, що розташована за межами с. Василівка Друга на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та надання її у власність з урахуванням висновків суду у даній справі.

В подальшому, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду по справі №820/4148/17, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року по справі №820/4148/17- залишено без змін.

Так, відповідно до висновків суду по вказаній справі, зазначалось, що статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України не передбачено можливості направлення проекту землеустрою на доопрацювання, при ньому, без складення висновку про відмову в затвердженні проекту землеустрою листом про розгляд заяви, як це було зроблено відповідачем по справі.

Враховуючи вищевикладене, на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 по справі № 820/4148/17 Головним управління, з урахуванням висновків суду по вказаній справі, було вивчено надані ОСОБА_2 матеріали та надано письмову відмову, згідно з вимогами законодавства.

За результатами розгляду було встановлено, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі здійснена раніше, ніж проект землеустрою погоджений територіальним Відділом Держземагенства, що суперечить вимогам пункту 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Зазначалось, що згідно з зазначеними вимогами, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, крім іншого, оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Разом з тим, в матеріалах проекту були наявні відомості щодо скасування Відділом Держземагенства у Барвінківському районі висновку від 28.03.2013 №60 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у звязку з допущеними помилками в документації, а саме: не вірно вказана форма власності земельної ділянки субєкта користування (власності) суміжної земельної ділянки, вид угідь ділянки (наказ від 27.02.2014 №9 (копія надавалась)).

При цьому, зазначалось, що у представленому на розгляд проекті землеустрою, а саме на титульному аркуші, на матеріалах документації із землеустрою, що містять графічне зображення обєктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж. частин, обмежень, угідь відсутня позначка Державного кадастрового реєстратора про внесення змін до Державного земельного кадастру, що суперечить вимогам пп. 2 п. 75 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Зазначалось, що проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, в проекті землеустрою наявна відмітка про державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі від 31.05.2013, тобто після наказу Відділу Держземагенства у Барвінківському районі Харківської області від 27.02.2014 №9 «Про скасування висновків про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», але до дійсного висновку Відділу Держземагенства у Барвінківському районі Харківської області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 03.08.2015 (копія надавалась). Це також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кадастровий номер :07:000:0404) за номером НВ-015 від 10.09.2015.

У звязку з вищевикладеним, суд зазначає, що відповідно до п. 107 Постанови КМУ №1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Пунктом 110 Постанови КМУ №1051 встановлено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.

Таким чином, в даному разі процедура державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :07:000:0404) передує погодженню документації із землеустрою.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням було відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою, в межах вимог земельного законодавства України.

Отже, питання затвердження проекту землеустрою земельної ділянки є повноваженням Головного управління, а отже, позовна вимога щодо зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передати її у власність задоволенню не підлягає.

Окрім того, як додаткове обґрунтування позивач посилається на те, що статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333.

Так, пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту II пункту 10 начальник Головного управління підписує Накази Головного управління.

При цьому, суд звертає увагу, що повноваження начальника Головного управління трактовано у вузькому розумінні та не враховано що, відповідно до підпункту 17 пункту 1.0 Положення №333 передбачено, що начальник Головного управління здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Суд також звертає увагу, що у частині 9 статті 118 Земельного кодексу України, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання-позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Водночас, у частині 10 статті 118 Земельного кодексу України, зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду, при цьому чинним законодавством не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Враховуючи вищевикладене, ні у статті 118 Земельного кодексу України, ні Положенням №333 не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо.

Тому, оскаржувана відповідь Головного управління була надана в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (вул. Молодіжна, буд. 4, с. Гусарівка, Барвінківський район, Харківська область, 64780, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під., 6-7 пов., м. Харків, 61022, ) про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2018 року.

Суддя М.М.Панов