Справа № 500/2303/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2303/18

05 грудня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючої судді Мірінович У.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 10.08.2018 №79 щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII). Однак, за результатами розгляду вказаної заяви, комісія для розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням пенсій Чортківського управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовила позивачу щодо призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, мотивуючи тим, що робота в зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії по 01.01.1993 не менше 4 роки документально не підтверджено, про що був складений відповідний протокол від 10.08.2018 №79.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки позивач належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням, а тому він має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у якій встановлено строк подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 12.11.2018 № 5202/07, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що Пенсійний фонд України правомірно відмовив позивачу щодо призначення зазначеної пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, оскільки позивач не надав доказів, які би підтверджували те, що останній за період з 26.04.1986 по 31.12.1992 проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що позивач звернувся до відповідача із заявою №1522 від 09.08.2018.

про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаної заяви, комісія для розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням пенсій Чортківського управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовила позивачу щодо призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, мотивуючи тим, що робота в зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії по 01.01.1993 не менше 4 роки документально не підтверджено, про що був складений відповідний протокол від 10.08.2018 № 79 (арк. справи 16-17).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII).

Відповідно до абзацу шостого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Водночас, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до копії трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 28.07.1980, останній з 02.01.1986 по 15.11.2001 працював у ДП "Чортківське лісове господарство" (арк. справи 14).

Відповідно до довідки виданої ДП "Чортківське лісове господарство" № 1471 від 18.10.2018 року виданої ОСОБА_2 про те, що він дійсно працював у ДП "Чортківське лісове господарство" водієм з 02.01.1986 по 15.11.2001 та постійно виконував роботи, а саме маршрути в лісові квартали та обходи, Колиндянського лісництва Чортківського району, які відносяться до зони радіоактивного забруднення (арк. справи 19).

Відповідно до довідки виданої Колиндянською сільською радою народних депутатів Чортківському держлісгоспу, про те, що лісові квартали: 43,44,47,48,50, забруднені радіоактивними речовинами, входять в зону населеного пункту Колиндянської сільської ради народних депутатів в яких працюють працівники Чортківського держлісгоспу, згідно списку працівників зазначено ОСОБА_2 (арк. справи 18).

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 31.08.2018 встановлено факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серія НОМЕР_2, виданої 28.07.1980 будівельним управлінням "Жилбуд-2" Тернопільського управління будівництва на ім'я "ОСОБА_2" та атестата НОМЕР_3, виданого профтехучилища № 4 м. Тернополя 25 липня 1980 року на ім'я "ОСОБА_2" .

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач за станом на 01.01.1993 працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Суд також звертає увагу на те, що позивачу Тернопільською обласною державною адміністрацією 15.12.2003 було видано посвідчення (Категорія 4) серії НОМЕР_4, як громадянину, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідно до зазначеного посвідчення позивач має право на пільги і компенсації, встановлені Законом № 796-XII (арк. справи 15).

Пунктом 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, який діяв на момент видачі зазначеного посвідчення, визначено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посвідченням (Категорія 4) серії НОМЕР_4 від 15.12.2003 р. підтверджується те, що позивач відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, як такий, що за станом на 01.01.1993 проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної у Довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб'єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.02.2007, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується те, що позивач відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, як такий, що за станом на 01.01.1993 постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу щодо призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-XII згідно заяви №1522 від 09.08.2018р.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то на підставі статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 34, м. Чортків, Тернопільська область, 48500, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформлене протоколом від 10.08.2018 № 79 про відмову ОСОБА_2 у призначені пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Чортківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.