Справа № 1140/2693/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2693/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Кіровоградської області, Новгородківського району, Верблюзької сільскої ради, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012 р., зареєстрованого, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 року за № 03056, розташованої на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Кіровоградської області, Новгородківського району, Верблюзької сільскої ради, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012, зареєстрованого, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 року за № 03056, прийняти законне та обґрунтоване рішення, з урахування висновків суду.

Також позивач просить суд зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач листом 19.09.2018 року за вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18року повідомив про відмову у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства. Позивач наголошує, що зазначені дії відповідача є протиправними, оскільки суперечать нормам Земельного кодексу України, а тому просив суд визнати таку відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладену в листі від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18 протиправною та зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю).

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувана відмова Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України. Відтак, просив суд відмовити позивачу в задоволенні заявленого позову в повному обсязі (а.с.26-29).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

За договором оренди землі від 16.10.2012 року, укладеним між ОСОБА_2 та Головним управлінням Новгородківською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 отримала в користування строком на 10 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Верблюзької сільскої ради, Новгородківського району, Кіровоградської області загальною площею 23,8304 га, у тому числі пасовища 23,8304 га (а.с.45-51).

Вказаний договір зареєстровано, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель, від 25.12.2012 року за №03058, розташованої на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.51).

Судом встановлено, що 17.08.2018 року ОСОБА_2 було складено письмову заяву (погодження), засвідчену приватним нотаріусом Кропивницьккого міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.17).

Відповідно до змісту вказаної вище заяви, судом вбачається, що ОСОБА_2 надає погодження, зокрема ОСОБА_1, та не заперечує щодо оформлення за ним права власності (надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, затвердження проекту землеустрою, передачу у власність та вилучення земельної ділянки та/або припинення її права оренди), на земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю), для ведення фермерського господарства, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Кіровоградської області, Новгородківського району, Верблюзької сільскої ради, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 згідно договору оренди землі від 16.10.2012 р., зареєстрованого, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 року за № 03058, розташованої на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.17).

Позивачем 21.08.2018 р. до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було подано заяву (клопотання) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Кіровоградської області, Новгородківського району, Верблюзької сільскої ради, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012 р. (а.с.9, 33).

Відповідно до матеріалів справи, до заяви позивачем додано: графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорту та копію ідентифікаційного номера; копію документів про наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; копію диплому ОСОБА_1 за спеціальністю «Агрономія»; довідку про розмір середньої частки (паю) по Верблюзькій сільській раді від 13.08.2018 №323/116-18; інформацію про відсутність на земельній ділянці рухомого майна; довідку про відсутність у власності земельної ділянки для ведення фермерського господарства від 15.08.2018 № 1460/173-18 та копію нотаріально завіреного погодження землекористувача (а.с.9-17).

Листом від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18 відповідач надав відповідь позивачу на подану ним заяву, в якому зазначив, що відповідно до договору оренди землі від 25.12.2012 року бажана земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_2 для сінокосіння і випасання худоби, також вказав ч.2 ст.31, ч.1 ст.32 та ч.6 ст.118 Земельного кодексу України та повідомив ОСОБА_1, що враховуючи викладене Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовляє у задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 (а.с.18-19).

Позивач не погоджуючись з вказаною відмовою в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, вважаючи її протиправною, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 1 Закону Україин Про фермерське господарство фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За приписами п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Проаналізувавши норми Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, суд дійшов висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю).

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Так, отримавши 21.08.2018 року заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відповідач згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (видати відповідний наказ) або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Однак, в листі від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18 відповідач зазначив, що відповідно до договору оренди землі від 25.12.2012 року бажана земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_2 для сінокосіння і випасання худоби, хоча позивачем до заяви від 21.08.2018 р. було додано письмове погодження землекористувача, а саме ОСОБА_2, яке завірене нотаріально (а.с.18-19).

Також відповідачем у вказаному вище листі було процитовано норми Земельного кодексу України, зокрема ч.2 ст.31, ч.1 ст.32 та ч.6 ст.118, та вказано, що враховуючи викладене Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовляє у задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 (а.с.18-19).

Таким чином, відповідач листом від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18 відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не вказавши при цьому жодної з обставин, передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України.

Суд враховує, що оцінюючи заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та доданих до неї документів на предмет відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, відповідач як субєкт владних повноважень повинен неухильно дотримуватися принципу належного урядування.

Так, у п.70 рішення Європейського суду з прав людини Рисовський проти України від 20.10.2011 р. суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Складовими принципу належного урядування є ефективність та результативність сутність яких полягає у тому, щоб усі процедури спрямовувалися на досягнення результату, який задовольняє потреби суспільства.

Отже, зважаючи на принцип належного урядування, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зобовязане зазначити вичерпний перелік встановлених невідповідностей місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Натомість, як встановлено судом, ОСОБА_1 Головним управлінням надана відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка в порушення ч.7 ст.118 Земельного кодексу України є немотивованою.

Суд наголошує на тому, що з огляду на ч.7 ст.118 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не довів суду, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством, тому суд визнає таку відмову відповідача протиправною.

Що стосується позовної вимоги, в якій позивач просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Кіровоградської області, Новгородківського району, Верблюзької сільскої ради, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012, суд дійшов наступних висновків.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку субєкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Дослідивши надану відповідь-відмову, викладену в листі від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18, вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не розглянуло заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, зобовязати відповідача повторно розглянути дану заяву, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнана протиправна відмова відповідача.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем в позовних вимогах по даній справі допущено описку, а саме вказано, що договір оренди землі від 16.10.2012 р., зареєстровано, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.12.2012 року за №03056, натомість як правильним є «№03058».

Щодо подання відповідачем звіту про виконання судового рішення протягом 15 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.72-77, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25006, код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030, ) про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Верблюзької сільскої ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012 р., зареєстрованого, про що вчинено запис в Державному реєстрі земель 25.12.2012 року за №03058, викладену в листі від 19.09.2018 року вих. № Г-12210/0-6234/0/17-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9025, розташованої на території Верблюзької сільскої ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 16.10.2012, зареєстрованого, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель 25.12.2012 року за №03058 та прийняти законне й обґрунтоване рішення, з урахування висновків суду.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5