Справа № 816/1566/18
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва

28 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1566/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.

за участю представників позивача - Сергієнко В.І., Деркач В.І.

представника відповідача - Масюк П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2018, повний текст складено 31.08.18 по справі № 816/1566/18

за позовом приватного акціонерного товариства "Лебідь"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: №, №, №, від 16.03.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2018р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що послуги по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування) та послуги автотранспорту для поховання пайовиків не є нецільовою благодійною допомогою, оскільки наказами №3 від 03.01.2016 та №56 від 03.06.2015 передбачено умови та напрями її надання і така благодійна допомога у вигляді надання вищевказаних послуг не підпадає до переліку видів цільової благодійної допомоги, а тому доходи, які не відповідають умовам цільової та нецільової допомоги оподатковуються податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах. Окрім того апелянт зазначає, що ПАТ "Лебідь" занижено суми податку на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року в сумі 9480,47грн. за рахунок не утримання та не сплати податку із сум нарахованих доходів - фізичним особам за строкове платне володіння і користування земельних ділянками сільськогосподарського призначення згідно договорів оренди та наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, працівниками ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Лебідь" з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 та правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2017, за результатами якої складено акт від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460.

Згідно вказаного акту ПАТ "Лебідь" порушенно:

- абз, е) п.п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164, п.п. 170.7.1 п.170.1 ст. 170, п.п. а), б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в наслідок чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 45151,02 грн., в тому числі: за вересень 2015 - 595,00 грн.; за жовтень 2015 - 867,21 грн.; за листопад 2015 - 562,79 грн.; за грудень 2015 - 68,23 грн.; за січень 2016 - 115,90 грн.; за квітень 2016 - 25440,33 грн.; за травень 2016 - 12316,27 грн.; за червень 2016 - 207,22 грн.; за липень 2016 - 175,61 грн.; за серпень 2016 - 324,87 грн.; за вересень 2016 - 131,71 грн., за жовтень 2016 - 3925,28 грн.; за листопад 2016 - 206,34 грн.; за грудень 2016 - 214,24 грн. (з урахуванням коефіцієнту згідно п.164.5 Податкового кодексу України;

- абз, 2 п. 167.1 ст. 167, п.п, 168.1.1, п.п.168.1.2, п. 168.1 ст. 168, п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170, абз "а" п.є 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого додатково визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних в загальній сумі 10820,19 грн., в т.ч.. за вересень 2015 року в сумі 563,16 грн., за жовтень 2015 року в сумі 0,62 грн., за грудень 2015 року в сумі 775,94 грн., за грудень 2016 року - 9480,47 грн.;

- абз. е) п.п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164, п. 167.1 ст.167, п.п. 170.7.1 п. 171 ст. 170. п.п. а), б) п. 176.2 ст. 176 з врахуванням вимог розділу XX підрозділ 10 п.161 Податкового кодексу, у результаті чого додатково визначено суму податкових зобов'язань з військового збору у загальній сумі 3910,06 грн., у числі по періодах за вересень 2015 року в сумі 50,58 грн., жовтень 2015 року в сумі 73,72 грн., листопад 2015 року в сумі 47,84 грн., грудень 2015 року в сумі 5,80 грн., березень2016 року в сумі 7,92 грн., квітень 2016 року в сумі 1738,44 грн., травень 2016 року в сумі 841,62 грн., червень 2016 року в сумі 14,16 грн., липень 2016 року в сумі 12,00 гри., серпень 2016 року в сумі 22,00 гри., вересень 2016 року в сумі 9,00 грн., жовтень 2016 року в сумі 268,23 грн., листопад 2016 року в сумі 14,10 грн., грудень 2016 року в сумі 804,65 грн.

На підставі акту перевірки від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460 ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення від 16.03.2018:

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" в розмірі 510,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 108408,09 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 55971,20 грн., штрафна санкція - 41182,36 грн., пеня - 11254,53 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в загальному розмірі 7564,82 грн. в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 3910,06 грн., штрафна санкція 2888,83 грн., пеня - 765,93 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив з того, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2. п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Відповідно пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) (пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України.

Отже, додаткове благо повинно бути персоніфікованим та пов'язано із конкретною фізичною особою - платником податків, створювати певні вигоди для такої особи, надаватися податковим агентом та бути виражене у формі коштів, матеріальних або нематеріальних цінностях, послугах чи інших видах доходу.

Як підтверджено матеріалами справи, згідно п.1 наказу від 03 червня 2015 року №56 "Про надання нецільової благодійної допомоги по господарству ПАТ "Лебідь" дозволено в 2015 році надавати нецільову благодійну допомогу, в тому числі матеріальну, у вигляді:

- надання за рахунок підприємства орендаря послуг автотранспорту для поховання пайовика;

- надання послуг по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування);

- виплата рідним пайовика одноразової допомоги на поховання в разі його смерті в розмірі 500,00 грн.

Наказом від 03 січня 2016 року № 3 "Про надання нецільової благодійної допомоги по господарству ПАТ "Лебідь", для пайовиків ПАТ "Лебідь" передбачено у 2016 році надання нецільової благодійної допомоги, в тому числі матеріальної, у вигляді:

- надання за рахунок підприємства орендаря послуг автотранспорту для поховання пайовика;

- надання послуг по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування).

Як вбачається з акту перевірки, протягом періоду з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ПАТ "Лебідь" надавало фізичним особам (пайовикам) безоплатні послуги по обробітку земельних ділянок на загальну суму 202216,52 грн. та послуги автотранспорту (для поховання пайовиків) на суму 5800,00 грн.

Згідно із пп. 14.1.13. п. 14.1 ст.14 ПК України до безоплатно наданих товарів, робіт, послуг відносяться:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до пп. 170.7.1 п. 170.7 ст. 170 ПК України, не оподатковується та не включається до загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку благодійна, у тому числі гуманітарна допомога (далі - благодійна допомога), яка надходить на його користь у вигляді коштів або майна (безоплатно виконаної роботи, наданої послуги) та відповідає вимогам, визначеним цим пунктом.

Для цілей оподаткування благодійна допомога поділяється на цільову та нецільову.

Цільовою є благодійна допомога, що надається під визначені умови та напрями її витрачання, а нецільовою вважається допомога, яка надається без встановлення таких умов або напрямів.

Підпунктом 170.7.4 п. 170.4 ст. 170 Кодексу визначено перелік цільової благодійної допомоги, яка надається резидентами - юридичними чи фізичними особами у будь-якій сумі (вартості), що не включається до оподатковуваного доходу платника податку.

Відповідно до п. 164.5 ст. 164 Кодексу під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з Кодексом, помножена на коефіцієнт.

Якщо благодійна допомога надається у не грошовій формі, то у розумінні Кодексу таку допомогу слід розглядати як нецільову, яка оподатковується відповідно до пп. 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Кодексу та з урахуванням вимог п. 164.5 ст. 164 Кодексу.

Підпунктом 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Кодексу передбачено, що не включається до оподатковуваного доходу сума нецільової благодійної допомоги, у тому числі матеріальної, що надається, зокрема, резидентами-юридичними особами на користь платника податку протягом звітного податкового року сукупно у розмірі, що не перевищує суми граничного розміру доходу, визначеного згідно з абзацом першим пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 Кодексу, встановленого на 1 січня такого року. Перевищення допомоги над вказаним розміром підлягає оподаткуванню на підставі пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу у джерела виплати за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що сума нецільової благодійної допомоги, надана позивачем у 2015 році та у 2016 році не перевищувала розміру, визначеного п.п. 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Податкового кодексу України.

Суми нецільової благодійної допомоги були відображені у податковій звітності підприємства - податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ, де у графі 5 "Ознака доходу" зазначена ознака 169 "сума благодійної допомоги, у тому числі гуманітарна допомога, яка надходить на користь платника податку у вигляді коштів або майна (безоплатно виконаної роботи, наданої послуги)".

В апеляційній скарзі та в акті перевірки відповідач посилається на те, що послуги по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування) та послуги автотранспорту для поховання пайовиків не є нецільовою благодійною допомогою, оскільки наказами №3 від 03.01.2016 та №56 від 03.06.2015 передбачено умови та напрями її надання, а також благодійна допомога у вигляді надання вищевказаних послуг не підпадає до переліку видів цільової благодійної допомоги, а тому доходи, які не відповідають умовам цільової та нецільової допомоги оподатковуються податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах.

Колегія суддів зазначає, що вказані накази не дають можливості провести персоніфікацію споживачів вказаних послуг. Без визначення конкретного переліку осіб, яким буде надано такі послуги не можливо встановити грошове вираження отриманого кожним з них блага. Враховуючи наведене, такі витрати не носять індивідуально визначеного характеру, у зв'язку з чим не підпадають під визначення абз. "е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Окрім того, з урахуванням наведених положень податкового законодавства, до доходу платника податку, у т.ч. до додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку, та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі, що в даному випадку унеможливлює визнати збільшення вказаними особами їх майнового стану.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта про наявність в позивача обов'язку утримати податок на доходи фізичних осіб з отриманої фізичними особами (пайовиками) нецільової благодійної допомоги в сумі 45 151,02 грн.

Як вбачається з висновків акту перевірки позивачем порушено вимоги абз, 2 п. 167.1 ст. 167, п.п, 168.1.1, п.п.168.1.2, п. 168.1 ст. 168, п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170, абз "а" п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим контролюючим органом додатково визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних в загальній сумі 10820,19 грн.

Згідно з підпунктом 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Як підтверджено матеріалами справи, ПАТ "Лебідь" утримувався податок на доходи фізичних осіб із суми доходів у вигляді орендної плати, яка була передбачена договорами оренди з власниками земельних ділянок і яка фактично була виплачена власникам земельних ділянок в період нарахування доходів пайовикам, а саме: у грудні 2013 року, грудні 2014 року, грудні 2015 року.

По бухгалтерському обліку були проведені перенесення сум неотриманої орендної плати за оренду земельної частки (паю) із померлих пайовиків на їх спадкоємців (за мінусом утриманого податку на доходи фізичних осіб), що було відображено бухгалтерськими проводками Дт 6855 "Розрахунки оренди землі та майна", Кт 6855 "Розрахунки оренди землі та майна".

В бухгалтерському обліку, розрахунки з фізичними особами за строкове платне володіння і користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення відображені наступним чином:

Д-т 47 К-т. 685 - нараховано доходу

Д-т 685 К-т. 6411 - утримано ПДФО

Д-т 685 К-т. 6421 - утримано військового збору

Дт 685 Кт301 - виплачено паю.

Дані, щодо нарахованих сум доходу відображено у податковому розрахунку, достовірності повноти відображення в ньому відповідних відомостей за формою 1-ДФ за 4 квартал 2016 року у сумі 185798,62 грн. із ознакою доходу 106 "Суми доходу отримані фізичними особами у вигляд орендного платежу", оподаткування якого здійснюється відповідно до положень п. 170.1.1 ст.170 ПК України.

Відповідно до статті 163 ПК України об'єктом обкладення податком на доходи фізичних осіб є, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Таким чином, аби утримати з доходу податок на доходи фізичних осіб обов'язковим є нарахування (виплата, надання) такого доходу.

Посилання апелянта, що ПАТ "Лебідь" занижено суми податку на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року в сумі 9480,47грн. за рахунок не утримання та не сплати податку із сум нарахованих доходів - фізичним особам за строкове платне володіння і користування земельних ділянками сільськогосподарського призначення згідно договорів оренди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з доходу, який був нарахований пайовикам у 2013, 2014, 2015 роках, позивачем у вказаних періодах утримано податок на доходи фізичних осіб, а дохід був виплачений орендарем спадкоємцям померлих пайовиків протягом 4 кварталу 2016 року, а тому збільшення податкового зобов'язання на суму 10820,19 грн. призведе до подвійного оподаткування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № , яким позивачу визначено зобов'язання з військового збору у розмірі 7 564,82 грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане рішення винесене контролюючим органом на підставі заниження загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, що відбулося за рахунок не включення до складу оподатковуваного доходу сум нецільової благодійної допомоги у вигляді безоплатно отриманих пайовиками послуг з обробітку землі та надання автотранспорту на поховання пайовика. Однак, висновки податкового органу про визначення позивачу податкових зобов'язань з ПДФО визнаються необґрунтованими, тому відсутні підстави для визначення позивачу грошових зобов'язань з військового збору.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № , яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 510 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки, яким встановлено невідображення сум додаткового блага, отриманого фізичними особами за вересень 2015 - 595,00 грн.; за жовтень 2015 - 867,21 грн.; за листопад 2015 - 562,79 грн.; за грудень 2015 - 68,23 грн.; за січень 2016 - 115,90 грн.; за квітень 2016 - 25440,33 грн.; за травень 2016 - 12316,27 грн.; за червень 2016 - 207,22 грн.; за липень 2016 - 175,61 грн.; за серпень 2016 - 324,87 грн.; за вересень 2016 - 131,71 грн., за жовтень 2016 - 3925,28 грн.; за листопад 2016 - 206,34 грн.; за грудень 2016 - 214,24 грн.

Пунктом 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Однак, висновки податкового органу щодо не відображення ПАТ "Лебідь" сум нецільової благодійної допомоги, отриманої фізичними особами у 2015 - 2016 роках, визнано необґрунтованими, а тому посилання апелянта щодо наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, колегія суддів не приймає до уваги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення .

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 по справі № 816/1566/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - з 03.12.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях