Справа № 9901/709/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2018 року

Київ

справа №9901/709/18

адміністративне провадження №П/9901/709/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Шипуліної Т.М.

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

за участю: секретаря Жидецької В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Цуцкірідзе І.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу П/9901/709/18 за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 №2055/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач не наділений повноваженнями на відкриття дисциплінарної справи відносно суддів першої інстанції, дисциплінарні провадження відносно неї могла порушити та розглянути лише Вища кваліфікаційна комісія суддів України; Закон України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» суперечить Конституції України, оскільки підписаний особою, яка не набула повноважень на його підписання, не відповідає вимогам законності та верховенства права, а тому не може бути застосований до позивача; відповідачем всупереч вимог законодавства не залишено без розгляду скарги заступника Генерального прокурора України, районного прокурора та ОСОБА_6; відповідачем зроблено висновок про притягнення судді до відповідальності без ознак в її діях дисциплінарного проступку та без зазначення яке діяння позивача вчинено умисно чи через грубу недбалість та порочить звання судді; відповідач не наділений законом повноваженнями оцінювати законність судового рішення та перевіряти його правовий зміст; відповідачем оцінено дискреційні повноваження судді, судового рішення та правозастосування, що порушує норми національного і міжнародного права; відповідачем пропущено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності; відповідач не мав права встановлювати порушення позивачем вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_3 проходило відповідно до вимог законодавства, рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19.06.017 №1563/2дп/15-17 «Про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності» прийнято в межах наданих повноважень, обґрунтоване та законне, містить посилання на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків. Відповідач дотримав усі вимоги законодавства та застосував до судді дисциплінарне стягнення в межах передбаченого законодавством строку, що і стало підставою для звільнення позивача із посади судді. У свою чергу, рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 №2055/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» прийнято відповідачем в межах наданих повноважень, на підставі та відповідно до Закону.

ІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Вищої ради правосуддя» від 26.06.2018 №2055/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Шипуліна Т.М. (суддя-доповідач), Бившева Л.І, Гончарова І.А., Олендер І.Я., Ханова Р.Ф.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. ухвалою від 30.07.2018 відкрив провадження по справі №П/9901/709/18 за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 20.08.2018.

У судове засідання 20.08.2018 позивач не з'явилася, подала через свого представника суду клопотання про відкладення розгляду, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 03.09.2018.

У судове засідання 03.09.2018 позивач також не з'явилася, подала через свого представника суду клопотання про відкладення розгляду, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 17.09.2018.

У судовому засіданні 17.09.2018 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 05.11.2018.

Від позивача 05.11.2018 до суду надійшли заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. (суддя-доповідач), Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф. в адміністративній справі №П/9901/709/18.

У зв'язку із надходженням 05.11.2018 від позивача заяв про відвід суддів Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. (суддя-доповідач), Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф. в адміністративній справі №П/9901/709/18 ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2018 провадження у справі №П/9901/709/18 зупинено до вирішення заяв про відвід.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бевзенка В.М. від 07.11.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я. в адміністративній справі №П/9901/709/18 відмовлено.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шарапи В.М. від 07.11.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. в адміністративній справі №П/9901/709/18 відмовлено.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Берназюка Я.О. від 08.11.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А. в адміністративній справі №П/9901/709/18 відмовлено.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Васильєвої І.А. від 08.11.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф. в адміністративній справі №П/9901/709/18 відмовлено.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародуба О.П. від 12.11.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. в адміністративній справі №П/9901/709/18 відмовлено.

На підставі викладеного ухвалою Верховного Суду від 15.11.2018 провадження у справі №П/9901/709/18 поновлено та призначено справу до розгляду в судове засідання на 26.11.2018.

IІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

ОСОБА_3 призначена на посаду судді Дарницького районного суду міста Києва Указом Президента України від 14.10.2002.

Постановою Верховної Ради України від 18.09.2008 ОСОБА_3 обрана суддею Дарницького районного суду міста Києва безстроково.

Вища рада юстиції ухвалою від 15.09.2016 відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 за заявами заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В. від 05.12.2014, прокурора Дарницького району міста Києва Надіда О.В. від 12.12.2014 та громадянки ОСОБА_6 від 12.12.2014.

Підставою для цього слугувало те, що у грудні 2014 року до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції надійшли заяви про проведення спеціальної перевірки стосовно судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 від заступника Генерального прокурора України Бачуна О.В. (05.12.2014), прокурора Дарницького району міста Києва Надіда О.В. (12.12.2014) та громадянки ОСОБА_6 (12.12.2014) у зв'язку з розглядом суддею 22.01.2014 справ №753/1428/14-к, 753/1485/14-к та 03.02.2014 справи №753/1098/14-п.

Суддею ОСОБА_3 22.01.2014 постановлено ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_20 і ОСОБА_21, які були учасниками масових акцій протесту в період із 21.11.2013 до кінця лютого 2014 року. Крім того, 03.02.2014 суддею ОСОБА_3 прийнято відносно ОСОБА_22, який також був учасником масових акцій протесту в зазначений вище період, постанову про накладення адміністративного стягнення на підставі статті 1222 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання водієм вимог працівника міліції про зупинку транспортного засобу на.

Відповідно до частини п'ятої статті 2 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» заяви, щодо яких Тимчасова спеціальна комісія не встигла прийняти рішення до закінчення своїх повноважень, передаються до Вищої ради юстиції для продовження їх розгляду за загальною процедурою.

У зв'язку із закінченням повноважень ТСК зазначені вище заяви про проведення перевірки стосовно судді ОСОБА_3 та пов'язані з їх розглядом документи надіслані для розгляду за загальною процедурою до Вищої ради юстиції, правонаступником якої є відповідач.

Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016, передбачено, що органом, уповноваженим здійснювати дисциплінарне провадження щодо суддів всіх інстанцій, є Вища рада правосуддя та її Дисциплінарні палати.

Пунктом 32 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що дисциплінарні справи, порушені Вищою радою юстиції до набрання чинності цим Законом, рішення стосовно яких не прийнято, передаються дисциплінарним органам ВРП для розгляду та прийняття рішень. Ухвалюючи рішення за результатами розгляду таких дисциплінарних справ, дисциплінарні органи ВРП застосовують дисциплінарні стягнення, визначені цим Законом. Дисциплінарні справи, відкриті до набрання чинності цим Законом, розглядаються дисциплінарними органами ВРП у порядку, який діяв на день відкриття дисциплінарної справи.

Рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19.06.017 №1563/2дп/15-17 суддю Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення її з посади судді.

Мотивуючи таке рішення, Другою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя зазначено, що під час прийняття ухвал від 22.01.2014 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_20 і ОСОБА_21 та постанови від 03.02.2014 про накладення адміністративного стягнення на підставі статті 1222 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці відносно ОСОБА_22 суддя ОСОБА_3 допустила порушення закону, які порочать звання судді та підривають авторитет правосуддя, і які є очевидними та грубими, а їх наслідки негативно вплинули як на права окремих осіб, так і на ступінь довіри суспільства до судової влади в цілому, у зв'язку з чим дисциплінарний проступок є істотним. Беручи до уваги істотність проступку та його наслідки, Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя дійшла висновку, що позитивна характеристика судді та відсутність дисциплінарних стягнень, багаторічний досвід роботи на посаді судді не можуть бути підставою для застосування більш м'якого виду дисциплінарного стягнення, ніж подання про її звільнення з посади судді.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06.02.2018 №363/0/15-18 залишено без змін рішення її Другої Дисциплінарної палати від 19.06.017 №1563/2дп/15-17 «Про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності».

ОСОБА_3 звернулася до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення Вищої ради правосуддя від 06.02.2018 №363/0/15-18 про залишення без змін рішення її Другої Дисциплінарної палати від 19.06.017 №1563/2дп/15-17.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07.06.2018 у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення Вищої ради правосуддя від 06.02.2018 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19.06.2017 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності» - відмовлено.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 №2055/0/15-18 звільнено ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (в редакції, чинній на момент відкриття дисциплінарної справи), визначались підстави та порядок застосування до судді дисциплінарної відповідальності.

Законом України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» визначено правові та організаційні засади проведення спеціальної перевірки суддів судів загальної юрисдикції. Для реалізації цього Закону утворена Тимчасова спеціальна комісія з перевірки суддів загальних судів (далі - ТСК з перевірки суддів).

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» заяви про проведення перевірки індивідуально визначеного судді (суддів) згідно із статтею 3 цього Закону подаються юридичними або фізичними особами у письмовій формі до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» суддя суду загальної юрисдикції підлягає перевірці у разі прийняття ним одноособово або у колегії суддів таких рішень про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, залишення їх без змін, продовження строку тримання під вартою, обвинувальних вироків щодо осіб, які були учасниками масових акцій протесту в період з 21 листопада 2013 року до дня набрання чинності цим Законом, у зв'язку з їх участю у таких акціях.

Згідно з частиною п'ятою статті 2 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» заяви, щодо яких ТСК з перевірки суддів не встигла прийняти рішення до закінчення своїх повноважень передаються до Вищої ради юстиції для продовження їх розгляду за загальною процедурою.

Відповідно до пункту 33 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII заяви, які передані ТСК з перевірки суддів Вищій раді юстиції відповідно до частини п'ятої статті 2 Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні», дисциплінарні органи правосуддя розглядають у порядку та строки, встановлені законом для здійснення дисциплінарного провадження.

Підпунктом 1 пункту 16 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України встановлено - до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції. До обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя цей орган діє у складі членів Вищої ради юстиції.

Відповідно до пунктів 4 розділу ІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вищу раду юстиції реорганізовано і створено Вищу раду правосуддя. У відповідності до абзацу 2 пункту 18 розділу ІІІ цього Закону, скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора у дисциплінарних справах, не розглянуті Вищою радою юстиції до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, розглядаються Вищою радою правосуддя.

Згідно з абзацом другим пункту 19 розділу ІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про направлення рекомендації до Вищої ради юстиції для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді з посади, прийняті до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, Вища рада правосуддя розглядає в порядку, встановленому главою 6 розділу II цього Закону. За результатом розгляду Вища рада правосуддя може прийняти рішення про звільнення судді з посади на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України у редакції Закону України від 02.06.2016 №1401-VIII підставою для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов'язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.

Згідно із частинами першою та третьою статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні Вищої ради правосуддя.

Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов'язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов'язку підтвердити законність джерела походження майна), Вища рада правосуддя розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді.

Частиною третьою статті 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад Вищої ради правосуддя, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої ради правосуддя, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

V. ОЦІНКА СУДУ

Суд, вивчив доводи позивача та відповідача, дослідив матеріали справи та перевірив їх належними та допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Щодо аргументів позивача, викладених в позовній заяві, то вони стосуються її незгоди із висновками Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, зазначеними в рішенні від 19.06.2017 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, зазначені висновки щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності вже перевірені Вищою радою правосуддя з дотриманням процедури і порядку його прийняття та містяться в рішенні Вищої ради правосуддя від 06.02.2018.

Рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19.06.2017 прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, містить достатні мотиви, з яких орган прийняв рішення про необхідність застосування до судді ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення її з посади, та обґрунтування відхилення заперечень позивача.

ОСОБА_3 скористалася своїм правом на оскарження рішення від 06.02.2018 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19.06.2017 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності» відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07.06.2018 підтверджено законність та обґрунтованість рішення Вищої ради правосуддя від 06.02.2018 та у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Судом відхиляються як необґрунтовані доводи позивача, що відповідачем пропущено строки застосування до неї дисциплінарного стягнення, оскільки відповідно до інформації Дарницького районного суду міста Києва з дати вчинення дисциплінарного проступку 22.01.2014 ОСОБА_3 163 дні перебувала у відпустці та 8 днів на лікарняному, а тому строк притягнення до дисциплінарної відповідальності щодо неї не закінчився.

Суд також вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_3 на втручання відповідача в оцінку законності судового рішення та перевірено його правовий зміст, чим фактично оцінено дискреційні повноваження судді, оскільки Вищою радою правосуддя перевірено дотримання судом вимог процесуального права при обранні запобіжного заходу та притягнення особи до адміністративної відповідальності, сумлінне ставлення позивача до покладених на неї обов'язків судді, зокрема щодо об'єктивного розгляду справи.

Судом відхиляються як необґрунтовані посилання позивача на невідповідність Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» вимогам законності та верховенства права, як такого, що підписаний особою, яка не набула повноважень на його підписання.

Так, суд при вирішенні справи керується чинним законодавством, а перевірка законів на відповідність їх Конституції України не входить до повноважень Верховного Суду.

Рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 №2055/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» ухвалено повноважним складом, підписано усіма членами, що брали участь в його прийнятті, містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

Таким чином, визначені законом підстави для скасування оскаржуваного рішення відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» судом також не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо законності та обґрунтованості рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 №2055/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» та відповідно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 22, 241, 243, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення від 26.06.2018 №2055/0/15-18 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 03.12.2018.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна,

Л.І. Бившева,

І.А. Гончарова,

І.Я. Олендер,

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду