Справа № 360/3386/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3386/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована компанія "НІКО" про стягнення податкової заборгованості в сумі 1893,86 грн, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі -позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована компанія "НІКО" (далі-відповідач) про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача у сумі заборгованості 1893,86 грн.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що відповідач перебуває за основним місцем обліку у Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, як платник податків та зборів з 26.11.2015. ТОВ "СК "НІКО" знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку з юридичних осіб третьої групи, а також несе обов'язки з самостійної сплати податкового зобов'язання з єдиного податку з юридичних осіб згідно самостійно поданих до контролюючого органу податкових декларацій. Згідно з пунктом 296.3 статті 296 ПКУ платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду. Станом на 07.08.2018 відповідачем не сплачено до бюджету узгоджених сум податкового боргу на загальну суму 1893,86 грн, з них 1864,01 грн - штрафних санкцій та 29,85 грн. - пені. Рубіжанською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, а саме у відповідності до п.59.1 ст. 59 ПКУ відповідачу було надіслано податкову вимогу від 07.06.2016 р. форми "Ю" № 360-17. Враховуючи те, що заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені податковими органами Головного управління ДФС у Луганській області не дали позитивного результату, борг добровільно платником податків не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу з ТОВ "СК "НІКО", за рахунок коштів з розрахункових рахунків у банках.

Ухвалою суду від 25.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

29.11.2018 на адресу суду повернувся конверт із повісткою на 03.12.2018, направлений за місцезнаходженням відповідача, відомості про яке наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою «через незапит».

Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев'ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «НІКО» () є юридичною особо та перебуває за основним місцем обліку в Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, як платник податків та зборів з 26.11.2015. Відповідач має відкриті розрахункові рахунки в установах баків (а.с.8,9).

TOB «CK «НІКО» знаходилось на спрощеній системі оподаткування та було платником єдиного податку з юридичних осіб третьої групи (а.с.22,23).

Відповідачем станом на 07.08.2018 не сплачено до бюджету узгоджених сум податкового боргу на загальну суму 1893,86 грн, з них 1864,01 грн - штрафні санкції та 29,85 грн - пеня. Податковий борг зі сплати штрафних санкцій виник на підставі прийнятих за результатами акту камеральної перевірки № 64/12-32-12-05/37057796 від 17.01.2018 податкових повідомлень-рішень, а саме: 510,00 грн відповідно до податкового повідомлення -рішення форми „ПС" № від 01.03.2018; 138,80 грн відповідно до податкового повідомлення - рішення форми „Ш" № від 01.03.2018; 1215,21 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення форми „Ш" № від 01.03.2018 (11-24).

Рубіжанською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області, відповідно до п.59.1 ст. 59 ПКУ відповідачу було надіслано податкову вимогу від 07.06.2016 форми «Ю» №360-17 (а.с.10).

З дати вручення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв'язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Станом на дату звернення до суду податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Отже, з 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня і у спірних правовідносинах належним позивачем є Головне управління ДФС у Луганській області.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг-це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

На підставі п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 61.1. ст. 61 та ст. 41 ПКУ податковий контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктом 126.1ст. 126 ПКУ передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 296.3 статті 296 ПКУ платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно п.296.4 ст. 296 ПКУ податкова декларація подається до контролюючі органу за місцем податкової адреси.

Пунктом 291.4 статті 291 ПКУ передбачено, що платники єдиного податку третьої групи - це юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової фори у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Пунктом 294.1 статті 294 ПКУ передбачено, що податковим (звітним) періодом платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно з п.294.2 ст.294 ПКУ податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 ПКУ платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (п.295.4 ст.295 ПКУ).

Пунктом 57.3. ст. 57 ПКУ передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, позивачем здійснено заходи по стягненню податкового боргу з платника податків, передбачені діючим законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с.14).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Питання по судовому збору не вирішується оскільки, відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована компанія "НІКО" про стягнення податкової заборгованості в сумі 1893,86 грн, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована компанія "НІКО" (, місцезнаходження: 93010, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Менделєєва, 29) кошти за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника, податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб на загальну суму 1893,86 грн (одна тисяча вісімсот дев'яносто три гривні 86 коп), у тому числа: 1864,01 грн (одна тисяча вісімсот шістдесят чотири гривні 01 коп) - штрафні санкції та 29,85 грн (двадцять дев'ять гривень 85 коп) - пеня, на користь місцевого бюджету на р/р 2071. код платежу 18050300, отримувач УК у м.Рубіжному/М.РУБІЖНЕ/18050300, ОКПО 37904431, МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян