Справа № 823/1798/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1798/18 Головуючий у 1 інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №775 (із змінами) від 20.03.2018 р. в частині скасування наказу від 21.12.2017 р. №330 та висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції у розмірі 144000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що визначення права на отримання одноразової грошової допомоги до такої підстави як, звільнення зі служби лише по хворобі, ставить в нерівне становище колишніх поліцейських - дискримінаційне.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 проходив службу в поліції на посаді інспектора відділу автомобільно-технічної інспекції та профілактики дорожньо-транспортного травматизму управління превентивної роботи Головного управління Національної поліції в Черкаській області та наказом від 29.09.2017 р. №260 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 4 (через скорочення штатів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №8713811 від 24.11.2017 р. позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.12.2017 р. №330 призначено позивачу виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у розмірі 144000 грн. та затверджено 21.12.2017 р. висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у розмірі 144000 грн.

В подальшому, у зв'язку з уточненням розподілу асигнувань на 2018 рік на виплату одноразової грошової допомоги, відповідачем були переглянуті всі матеріали на виплату одноразової грошової допомоги та встановлено, що право на виплату одноразової грошової допомоги виникає у разі звільнення з поліції в наслідок причин, зазначених у п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та встановлено, що позивач звільнений зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через скорочення штатів, а тому він не набув права на отримання вказаної одноразової допомоги.

У зв'язку із вищенаведеним, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №775 (із змінами) від 20.03.2018 р. скасовано вищевказаний наказ від 21.12.2017 р. №330 та затверджений 21.12.2017 р. висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у розмірі 144000 грн.

Позивач, вважаючи вказане рішення таким, що прийнято з порушенням чинного законодавства,звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.2 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, пп.4 п.4 р.І якого передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Згідно з пп.2 п.1 р.ІІ цього Порядку, днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 2 р.ІІ вказаного Порядку встановлено, що ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.3 р.ІІІ цього Порядку, заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Перелік документів, які подаються поліцейським для виплати ОГД у разі визначення інвалідності визначений п.5 р.ІІІ Порядку.

Згідно п.п.1, 2, 7 р.IV наведеного Порядку, висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п'яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.

З аналізу наведених норм вбачається, що призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги передує складання та затвердження висновку про її призначення, що здійснюється після встановлення наявності у особи права на отримання ОГД, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

В силу п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, обов'язковими умовами для виплати одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» є визначення поліцейському не пізніше 6 місяців після звільнення з поліції інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного зі службою в поліції. При цьому, підставою для звільнення з поліції має бути саме відповідне захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво).

Тобто, для набуття права на отримання одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейського має бути звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивача було звільнено з поліції наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29.09.2017 №260 о/с за п. 4 (через скорочення штатів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», що не передбачає виникнення у позивача права на призначення та виплати одноразової грошової допомоги, згідно п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, на думку колегії суддів, відповідачем було правомірно скасовано наказ від 21.12.2017 р. №330 та затверджений 21.12.2017 р. висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у розмірі 144000 грн.

Щодо посилання апелянта на дискримінаційний характер п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію», колегія суддів зауважує, що відсутні підстави для поширення на інші категорії поліцейських того правила, котре було запроваджено законодавцем для осіб, які звільнені з органів поліції через хворобу, адже це суперечить призначенню вказаної норми Закону.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.
Повний текст постанови виготовлено 03.12.2018 року.