Справа № 620/3355/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3355/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферант" про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

09.10.2018 Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУДФС у Чернігівській області) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферант" (далі - ТОВ «Ліферант») та просить стягнути з розрахункових рахунків відповідача податковий борг на загальну суму 195 737, 45 грн., а саме: з податку на прибуток підприємства в сумі 3 920,00 грн. та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 191 817,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належні платежі до бюджету не сплачує.

Ухвалою судді від 11.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення йому даної ухвали для надіслання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений ухвалою судді від 11.10.2018 строк відзив на позов не надав. Оскільки повістка направлена рекомендованим листом за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення ТОВ «Ліферант» належним чином про розгляд судової справи для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений з наступних підстав.

ТОВ «Ліферант» зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.08.2009 внесено відповідний запис (а.с. 8-11). Згідно ідентифікаційних даних позивача він перебуває на податковому обліку у ГУДФС у Чернігівській області, як такий, що вибув з Чорноморської ОДПІ ГУДФС в Одеській області (а.с. 12).

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносить податки до бюджету. Відповідно до розрахунку позивача товариство має податковий борг: з податку на прибуток підприємств в сумі 3 920,00 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 191 817,45 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість у ТОВ «Ліферант» виник у зв'язку з несплатою ним зобов'язань, визначених Іллічівською ОДПІ ГУДФС в Одеській області у податковому повідомленні-рішенні від 26.12.2016 № на суму 193 075,44 грн., винесеного на підставі акту перевірки від 26.12.2016 № 678/15-03-12-02/36620368, яке було отримане представником відповідача 30.12.2016 (а.с. 17-19).

Враховуючи наявну на рахунках товариства переплату в сумі 1 257,99 грн., яка обліковувалась на момент виникнення вказаного боргу, сума заборгованості становить 191 817,45 грн. (193 075,44-1 257,99).

Податковий борг з податку на прибуток підприємств у відповідача виник у зв'язку із несплатою ним самостійно визначених в декларації від 28.02.2018 зобов'язань в сумі 3 983,00 грн. (а.с. 15-16), які в силу положень статті 54 Податкового кодексу України, є узгодженими.

Однак, враховуючи наявну на рахунках товариства переплату в сумі 63,00 грн., яка обліковувалась на момент виникнення вказаного боргу, сума заборгованості становить 3 920,00 грн. (3 983,00-63,00).

Наявність у відповідача вищевказаного податкового боргу підтверджується довідкою станом на 27.09.2018 (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки..

Згідно із п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пп. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідачу було направлено податкову вимогу від 02.03.2018 №1803-17, яка не отримана представником ТОВ «Ліферант», конверт повернувся з відміткою пошти «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача» (а.с. 14).

Відповідно до п. 41.2 ст.41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що на момент звернення ГУДФС у Чернігівській області до суду з адміністративним позовом податкове повідомлення-рішення, яким товариству нараховано податковий борг ні в судовому, ні в адміністративному порядку не скасовані та є чинними, а податкові зобов'язання визначені відповідачем в податковій декларації в силу положень ст.54 Податкового кодексу України є узгодженими, суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і мають бути задоволені повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферант" (, вул. Троїцька, 17, м. Городня, Городнянський район, Чернігівська область, 15100) про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферант" податковий борг:

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 191 817 (сто дев'яносто одна тисяча вісімсот сімнадцять) грн. 45 коп. на р/р 5101, отримувач: УК у Город.р-ні/Городнянс.р-н/14060100, код 37715958, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

з податку на прибуток підприємств в сумі 3 920 (три тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп. на р/р 5101, отримувач: УК у Город.р-ні/Городнянс.р-н/11021000, код 37715958, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

з рахунків в установах банків:

р/р №4518 Казначейство України, МФО 899998;

р/р №9611 в Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, МФО 328704.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна