Справа № 2340/4141/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року справа № 2340/4141/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяв від 12.11.2018 та від 13.11.2018 просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії у розмірі 10 230 грн 50 коп.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що чинним законодавством України не передбачено підстав, які б надавали право відповідачеві на утримання надміру виплачених сум пенсії позивача відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018.

Ухвалою суду від 05.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Заперечуючи проти позову відповідач 23.11.2018 надав до суду відзив, в якому зазначив, що рішення суду на підставі яких з 01.01.2016 позивачеві виплачувалась пенсія у сумі 12 890 грн 05 коп. постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 27.06.2018 скасовано, у зв'язку з чим за період з 27.06.2018 по 31.08.2018 виникла переплата пенсії позивачу у сумі 10 230 грн 50 коп. Оскільки позивач добровільно внести переплату пенсії на рахунок Пенсійного фонду України відмовився, управлінням прийнято рішення про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії у розмірі 10 230 грн 50 коп. щомісячно по 20% нарахованих сум, до повного погашення заборгованості. А тому, на думку відповідача, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2016 у справі № 712/12350/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю, визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI) з розрахунку 80 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Черкаської області від 21.09.2016 року №18/177 вих.16 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016.

На виконання зазначених судових рішень управлінням Пенсійного фонду позивачу проведено з 01.01.2016 перерахунок пенсії, розмір якої становив 12 890 грн 05 коп.

У подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2018 постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 у справі № 712/12350/16-а скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.

Постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 712/12350/16-а набрала законної сили 27.06.2018.

З матеріалів справи судом встановлено, що технічно перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 712/12350/16-а було проведено 27.07.2018, після нарахування пенсії позивачу за серпень 2018 року, внаслідок чого позивач у період з липня по серпень 2018 року отримував пенсію у попередньому розмірі.

Сума переплати пенсії позивача за період з 27.06.2018 по 31.08.2018 становить 10 230 грн 50 коп.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.08.2018 № 46147/2/04-03 позивача повідомлено, що у зв'язку з виконанням постанови Верховного Суду України від 27.06.2018 у справі №712/12350/16-а виникла переплата пенсії в сумі 10 230 грн 50 коп. за період з 27.06.2018 по 31.08.2018 року. Також вказаним листом позивачу роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені понад розмір, визначені законодавством, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно поштовим переказом чи шляхом перерахування через установу банку або стягуються на підставі рішень органів Пенсійного фонду України. Зазначено, що суму переплати можна повернути на рахунок № 729 головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, МФО 354507, код 21366538, Філія - Черкаське облуправління АТ "Ощадбанк". Сума переплати буде утримуватись, згідно з рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 20 % пенсії, починаючи з 01 вересня 2018 до повного погашення.

У подальшому листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 26.09.2018 № 287/Т-10,60518/04-02 позивача повідомлено, що оскільки останній відмовився добровільно внести переплату пенсії на рахунок Пенсійного фонду України, відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми переплати пенсіїстягуватимуться на підставі рішення органу Пенсійного фонду України. Також згідно з вказаним листом позивачу направлено копію рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 01.08.2018 № 106/06.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 01.08.2018 № 106/06 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно з ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

При цьому, частиною 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Аналіз наведених норм свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані управлінням Пенсійного фонду за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Суд бере до уваги, що наведеними нормами передбачено, що управління Пенсійного фонду мають беззаперечне право утримати зайво сплачені суми пенсії у випадку зловживань з боку пенсіонера.

При цьому, пенсіонери повинні відшкодувати дійсну шкоду, яку заподіяли у зв'язку з одержанням зайвих сум пенсії.

Пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених сум пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку скасування рішення суду, на підставі якого така пенсія була призначена.

Одночасно, відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Таким чином на підставі вище викладеного суд висновує, що за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера, підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

А відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії у розмірі 10 230 грн 50 коп.є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018, суд зазначає про таке.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Разом з тим, враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов'язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов'язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на те, що судом встановлено неправомірність оскаржуваного рішення відповідача, суд висновує про необхідність зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018, що є належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1 409 грн 60 коп.

Враховуючи, що позов підлягає до задоволення, суд висновує, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 409 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (18021, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії у розмірі 10 230 грн 50 коп.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 106/06 від 01.08.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький