Справа № 826/6353/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2018 року № 826/6353/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкової Ірини Олександрівни Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії
Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить

1. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни щодо не подання додаткової інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ОСОБА_1, якій необхідно здійснити виплату відшкодування в розмірі 35 144,13 грн (тридцять п'ять тисяч сто сорок чотири гривні 13 копійок) на підставі строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ Перший» №2084803 від 12.12.2014.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкову Ірину Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ КБ «НАДРА», якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ Перший» №2084803 від 12.12.2014 в розмірі 35 144,13 грн (тридцять п'ять тисяч сто сорок чотири гривні 13 копійок).

3. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ПІН НОМЕР_1) до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товариством Комерційний Банк «НАДРА» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 35 144,13 грн (тридцять п'ять тисяч сто сорок чотири гривні 13 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прийнято рішення про перерахування суми валютного вкладу позивача в ПАТ «КБ «НАДРА» за курсом нижчим ніж встановлено Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Ухвалою суду від 18.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкова Ірина Олександрівна у відзиві на позовну заяву заперечував, вказав про правомірність перерахування вкладу позивача в національну валюту України за офіційним курсом станом на 05.02.2015, оскільки курс встановлений в цей день діяв до 14:00 06.02.2015, а тому вважав необґрунтованими твердження позивача про порушення норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині невірного перерахування суми вкладу.

Відповідач 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2014 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» укладено договір №2084803 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ Перший».

Відповідно до п.2.1. депозиту вклад надходить на вкладний рахунок в сумі 9 000,00 дол. США (дев'ять тисяч доларів США 00 центів).

Згідно заяви на безготівкове перерахування коштів №2318 від 12.12.2014 на депозит перераховано суму 9 000,00 дол. США (дев'ять тисяч доларів США 00 центів).

Постановою Правління Національного банку України №83 від 05.02.2015 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05.02.2015 в ПАТ «КБ «НАДРА» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, призначено Уповноважену особу. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №85 від 23.04.2015 продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження Уповноваженої особи до 05.06.2015 включно.

Постановою Правління Національного банку України №356 від 04.06.2015 відкликано ліцензію ПАТ «КБ «Надра», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 розпочата процедура ліквідації ПАТ «КБ «Надра», призначено Уповноважену особу на період з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних № 616 від 28.04.2016 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на два роки по 04.06.2018 включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» Стрюковій І.О. строком на два роки по 04.06.2018 включно.

31 липня 2015 року позивачу виплачено вклад із нарахованими відсотками як гарантована сума відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду в сумі 164 855,87 грн.

Проте, як зазначає позивач, 11.10.2017 Верховним Судом України у справі № 6-1297цс17 винесено постанову, якою встановлено, що при виплаті відшкодування вкладникам ПАТ КБ «НАДРА» за валютними депозитними вкладами (долар СІІІА) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було застосовано курс гривні до долара США менший, ніж був встановлений НБУ на дату введеним тимчасової адміністрації.

Таким чином, на думку позивача, ним недоотримано значну суму грошових коштів, які мали бути виплачені як гарантоване відшкодування за рахунок ФГВФО, що і стало підставою для звернення останнього до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI(далі - Закон).

Так, гарантії відшкодування вкладникам коштів, які знаходяться на рахунках в банках та по депозитам, строк яких закінчився, встановлені ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та гарантовані п.п.1 п.6 ст. 36 Закону, а також підтверджуються повноваженнями Уповноваженої особи Фонду, встановленими Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення), яким чітко встановлено повноваження Уповноваженої особи стосовно відшкодування гарантованих коштів вкладникам.

Згідно п.1 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно п.4. Закону Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно п.5 ст.26 Закону, відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст.36 Закону.

Згідно п.1 Розділу І (Загальні положення), порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням.

Згідно п.3 Розділу І (Загальні положення) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно п.5 Розділу І (Загальні положення) Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених частиною четвертою ст. 26 Закону.

Розділ II (Діяльність із забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів в період здійснення тимчасової адміністрації) Положення встановлює порядок дій Банку (в особі Уповноваженої особи) стосовно виплат коштів, які знаходяться на рахунках в банках та по депозитам, строк яких закінчився.

Статтею 34 Закону передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Як вбачається з матеріалів справи рішення про віднесення ПАТ «КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних прийнято Національним банком України 05.02.2015 у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА».

Отже, саме з 06.02.2015 в ПАТ «БК «НАДРА» розпочато процедуру виведення неплатоспроможного банку ПАТ «БК «НАДРА» з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку.

А тому в силу положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів позивача у розмірі 9000 доларів США повинно відбуватися в національній валюті після перерахування вказаної суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в даному випадку, тобто з 06.02.2015.

Порядок установлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів визначено постановою Правління НБ України «Про затвердження Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів» .

Відповідно до пункту 2 цього Положення офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів установлюється щоденно - для вільно конвертованих валют (1-а група Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління НБ України від 04.02.1998 №34.

Згідно класифікатора іноземних валют та банківських металів, до першої групи відносяться вільно конвертовані валюти, які широко використовуються для здійснення платежів за міжнародними операціями та продаються на головних валютних ринках світу і дозволяються для здійснення інвестицій в Україну, та банківські метали в тому числі і долари США.

Пунктом 3 Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів передбачено, що офіційний курс гривні до долара США розраховується як середньозважений курс продавців і покупців, що склався за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України НБ України в день установлення офіційного курсу.

На час виникнення спірних правовідносин у справі, пункт 9 зазначеного Положення діяв у редакції постанови Правління НБ України від 31.03.2014 №180 і передбачав, що офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

Відповідно до абзацу 4 Листа НБ України від 03.04.2014 №19-012/14290 офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюватиметься НБ України після 12:00 год. і діятиме з часу його встановлення.

Згідно повідомлення НБ України з 14.00 год. 06.02.2015 встановлено офіційний курс гривні до долара США у розмірі 23,130580 грн./дол.

На момент введення в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, тобто на початок дня 06.02.2015 відповідно до даних офіційного сайту НБ України http://www.bank.gov.ua станом на 09:00 год. були встановлені офіційні курси до іноземної валюти, зокрема за 100,00 доларів США (USD) - 1799,9763 грн.

З врахуванням наведеного, відшкодування коштів здійснено за курсом, що діяв станом на 09 годину 00 хвилин 06.02.2015.

Разом з тим, позивач вважає, що при застосуванні частини п'ятої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» береться до уваги курс гривні до долара США, встановлений на певний день. При цьому не має самостійного правового значення той факт, що такий курс починає діяти не з початку, а лише з 14:00 год. того дня, коли він був установлений.

Тобто у разі здійснення перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют на певний день, таке перерахування здійснюється за курсом встановленим саме в день перерахунку незалежно від того факту, що такий курс встановлюється о 14:00 год. того дня.

При цьому позивач посилається на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 11.10.2017 по справі №6-1297цс17, у якій Верховний Суд України прийшов на зазначеного висновку аналізуючи норми викладені в пункті 1 частини п'ятої, пункті 1 частини шостої статті 36, частині першій, п'ятій статті 26, статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» крізь призму економічної природи курсу, який установлюється щоденно внаслідок проведення торгів на міжбанківському валютному ринку України.

У пункті 4 правової позиції суд посилається та наводить зміст частини п'ятої статті 26 та 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», пунктів 2, 3, 9 та 11 Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів.

Далі суд наводить висновки, а саме, що застосовуючи частину п'яту статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у поєднанні із пунктом 2 Положення, а також пунктом 9 Положення у редакції постанови Правління НБ України від 31.03.2014 №180 (чинній на час виникнення спірних правовідносин), слід виходити з того, що зазначена норма Закону перерахування вкладу в іноземній валюті в національну валюту пов'язує з курсом гривні, що установлений НБ України на конкретний день (у який розпочинається процедура виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації). Закон не містить обов'язку здійснити фактичний перерахунок вкладів саме в цей день, і не пов'язує здійснення такого перерахунку з конкретним моментом у часі (годиною, хвилиною) саме цього дня чи з курсом гривні, що діє саме в конкретний момент у часі (годину, хвилину) такого дня. Тому перерахування суми вкладу в іноземній валюті, зокрема доларах США, здійснюється за офіційним курсом гривні до цієї іноземної валюти, який установлений НБ України в той робочий день, на який припав початок процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації (у справі, рішення в якій переглядається, - 06.02.2015).

Питання, зумовлене дією в різний час, але протягом одного й того самого робочого дня, двох різних курсів гривні до долара США, установлених НБ України в різні дні (цього робочого дня та напередодні), слід вирішувати з урахуванням визначеного законом і підзаконними актами НБ України порядку (процедури) встановлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів, що відображає економічну природу установлення офіційного курсу гривні. Якщо іншого спеціальним законом не передбачено, в ситуації, коли в період чинності Положення в редакції постанови Правління НБ України від 31.03.2014 №180 в один і той же день діють два різні курси гривні до долара США, правило пунктів 2 і 3 Положення про щоденне встановлення офіційного курсу гривні до долара США зумовлює необхідність застосовувати курс, установлений саме в цей поточний день за результатами торгів на міжбанківському валютному ринку України, проведених цього ж поточного дня.

Зміст наведених норм Положення (пункти 2, 3, 9) свідчить про те, що поняття «встановлення офіційного курсу гривні до іноземної валюти» і поняття «дія офіційного курсу гривні до іноземної валюти» не є тотожними за змістом та правовим значенням.

Отже, при застосуванні частини п'ятої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» береться до уваги курс гривні до долара США, встановлений на певний день. При цьому не має самостійного правового значення той факт, що такий курс починає діяти не з початку, а лише з 14:00 год. того дня, коли він був установлений (у справі, рішення в якій переглядаються, - 06.02.2015). Цей факт також не дає підстав для застосування при перерахунку вкладу того офіційного курсу гривні до долара США, який був установлений НБ України в інший день, напередодні (у справі, рішення в якій переглядається, - 05.02.2015), незважаючи на те, що цей курс продовжував діяти певний час у першій половині поточного робочого дня до моменту оприлюднення нового, актуального курсу на цей поточний день.

Разом з тим, суд звертає увагу, що, як вбачається з наведеної постанови Верховного Суду України, суд дійшов висновку про необхідність застосування курсу 23,130580 грн за 1 дол. США, а не 17,999763 грн. за 1 дол. США, саме внаслідок підміни в статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» таких слів як «в» та «на», що фактично призвело до зміни вказаної норми права.

Так, офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів встановлюється щоденно і діє з моменту його встановлення.

Відповідно до інформації з офіційного сайту НБ України, 05.02.2015 встановлено курс одразу на дві доби: на 05.02.2015 після 14:00 год. та на 06.02.15 до 14:00 год. в розмірі 17.999763 грн за 1 долар США.

Отже, дійсно «в» конкретний день, а саме 06.02.2015 встановлено один курс 23,130580 грн за 1 долар США, який почав діяти лише після 14:00 год.

Разом з тим «на» конкретний день, як період у часі, на 06.02.2015 встановлено два офіційні курси: до 14:00 год. - 17.999763 грн за 1 долар США; з 14:00 год. - 23,130580 грн за 1 долар США.

При цьому, позивач в позові також не заперечує, що станом «на» 06.02.2015 встановлено два офіційні курси.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача та доходить висновку, що при вирішенні даного спору, не можна підміняти два різних поняття: моменту встановлення курсу гривні до долара США та періоду на який встановлено відповідний курс.

Поряд із цим, суд погоджується із доводами відповідача та у своїх висновках виходить з частини першої статті 251 ЦК України, якою врегульовано поняття строку та терміну.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Сутність цього визначення полягає в тому, що аналізована правова норма пов'язує настання правових наслідків не з самими строками та термінами, а з їх спливом або настанням.

Для вірного обчислення різних видів строків (термінів) важливе значення має визначення «початковий пункт» їх перебігу.

За правилами статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Необхідно враховувати, що стаття 253 ЦК України стосується лише строків, які визначаються певним періодом часу. Однак, у тому випадку, коли строк визначено календарною датою (в нашому випадку - 06.02.2015), його перебіг починається у вказаний день його початку. Початок перебігу обчислення строків у юридичному розумінні визначається з нуля годин дня в якому строк фактично почав свій перебіг.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне відступити від правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.10.2017 у справі №6-1297цс17 та доходить висновку про безпідставність доводів позивача і відсутність протиправності у діях відповідача, а відтак, і про відсутність підстав для захисту прав позивача в судовому порядку.

Враховуючи, відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави й для відшкодування судового збору стороні позивача, а оскільки й відповідачем доказів понесення ним судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, такі витрати, компенсації не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій