Справа № 821/950/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/950/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Фокіна А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 30.03.2018 р. № 1279,

встановив:

18 травня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) до Херсонської міської ради (надалі - відповідач, ХМР), в якому просить визнати протиправним рішення Херсонської міської ради 20 сесії 7 скликання від 30.03.2018 р. № 1279 «Про внесення змін та доповнень до Регламенту Херсонської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.12.2015 р. № 2», а саме: пункт 1.5 в частині: "Оператори, журналісти подають заявки до відділу громадських зв'язків щодо здійснення відеозйомки у частині залу де розміщено пульти для голосування депутатів міської ради. У день засідання сесії міської ради дозвіл на присутність запрошених осіб, не включених до списку запрошених або присутніх, надається міським головою або секретарем міської ради на підставі письмової заяви. Кількість присутніх осіб на пленарному засіданні міської ради обмежується кількістю місць для сидіння.";

пункту 5 в частині: "Під час проведення пленарного засідання міської ради забороняється використання предметів, що можуть створювати перешкоди у проведенні пленарного засідання міської ради; пересуватися сесійним залом (у зоні розташування депутатів міської ради.";

пункту 11 в частині: "Особи, що присутні на засіданні, не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради".

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач ухвалу суду виконав та усунув вказані недоліки.

30 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 15 серпня 2018 року на 09:00.

15 серпня 2018 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з неявкою відповідача, до суду представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю з'явитися в судове засідання. Розгляд справи відкладено на 31.08.2018 року на 08:30 год.

31.08.2018 року в судове засідання сторони з'явилися, за клопотанням позивача підготовче засідання було відкладене на 17.10.2018 року на 09:00 год.

Розпорядженням керівника апарату Херсонського окружного адміністративного суду №164 від 13.09.2018р. з метою дотримання принципу розумного строку розгляду даної справи та у зв'язку з виходу судді на лікарняний з 13.09.2018 року; перебування у відрядженні з 16.09.2018 року по 19.09.2018 року, у щорічній основній відпустці з 20.09.2018 року по 05.10.2018 року, у додатковій відпустці - 08.10.2018 року, у щорічній основній відпустці з 09.10.2018 року по 12.10.2018 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 821/950/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Дмитрієва О.О.

Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року справа прийнята до провадження судді Дмитрієвої О.О. та призначено судове засідання на 25 вересня 2018 року на 14:30 год.

25 вересня 2018 року позивач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з цим судом продовжено підготовче засідання на 30 днів та вирішено відкласти розгляд справи 26.10.2018 року на 10:30 год.

26 жовтня 2018 року сторони в судове засідання з'явилися, з урахуванням думки представників сторін, судом вирішено протокольною ухвалою закрити підготовче провадження по справі та призначити до судового розгляду по суті на 23 листопада 2018 року на 09:30 год.

23 листопада 2018 року з'явилися, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що рішення Херсонської міської ради 20 сесії 7 скликання від 30.03.2018 р. № 1279 «Про внесення змін та доповнень до Регламенту Херсонської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.12.2015 р. № 2» в частині порушує права позивача як журналіста. Позивач стверджує, що з оскаржуваного рішення слідує, що даними змінами журналістам фактично було заборонено зйомку та пересування тією частиною сесійної зали де знаходяться депутати, зобов'язано завчасно подавати заявку щоб мати таку можливість, а якщо таку заявку завчасно не подано, в день пленарного засідання питання про доступ до приміщення вирішує секретар або міський голова на підставі письмової заяви.

Також, закладено можливість відмови у присутності журналіста на засіданні через відсутність вільних місць у залі.

Отже, відповідачем створюються незаконні перепони щодо реалізації журналістами наданих їм чинним законодавством прав при здійсненні професійної діяльності.

З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для винесення судового рішення про визнання протиправним оскаржуваного рішення ХМР від 30.03.2018 року.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

16 серпня 2018 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній позовні вимоги не визнає з таких підстав. Представник відповідача стверджує, що жодних перепон щодо реалізації журналісткою діяльність для позивача здійснено не було, а тому і відсутнє порушене право останньої. А тому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Відповідач також звертає увагу суду на пункт 1.5 оскаржуваного рішення, де регламентовано, що під час пленарного засідання міської ради в залі засідань мають право бути присутніми, крім депутатів та їхніх помічників-консультантів, міського голови, секретаря міської ради, посадові особи органів виконавчої влади, посадові особи міської ради, правоохоронних органів (за умови пред'явлення службового посвідчення), журналісти, члени делегацій, що знаходяться в міській раді з офіційним візитом, особи, запрошені до участі в засіданні міської ради, а також громадяни, у порядку, визначеному цією статтею.

Заявки для включення до списку присутніх під час пленарного засідання міської ради подаються громадянами секретарю міської ради не пізніше як за три дні до проведення пленарного засідання сесії міської ради, для опрацювання та складання остаточного списку присутніх на пленарному засіданні. Допуск громадян до сесійної зали здійснюється виключно за попередніми списками, підготовленими апаратом міської ради на підставі попередніх заяв.

Подача заявок для включення до списку присутніх під час пленарного засідання міської ради стосується тільки тих осіб, які не зазначені в абз. 1 вищенаведеної норми.

Тобто, аналізуючи відповідну норму Регламенту, можливо встановити, що журналісти мають право бути присутні під час пленарного засідання міської ради в залі засідання.

Відповідач вважає, що спірне в частині рішення винесено на підставі норм діючого законодавства, ним не створюються протиправні перепони щодо реалізації наданих журналістам прав при здійсненні професійної діяльності. З наведеного відповідач робить висновок про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в письмовому відзиві.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 являється членом «Національної спілки журналістів України» та здійснює свою професійну діяльність як журналіст.

30.03.2018 року Херсонська міська рада на XX сесії VII скликання прийняла Рішення № 1279 «Про внесення змін та доповнень до Регламенту Херсонської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.12.2015 № 2.»

Даним рішенням, були внесенні наступні зміни та доповнення до Регламенту Херсонської міської ради які стосуються прав журналістів, а саме:

Частиною 1, пунктом 1.5. вирішено статтю 89 викласти в новій редакції:

«1 Під час пленарного засідання міської ради в залі засідань мають право бути присутніми, крім депутатів та їхніх помічників-консультантів, міського голови, секретаря міської ради, посадові особи органів виконавчої влади, посадові особи міської ради, правоохоронних органів (за умови пред'явлення службового посвідчення), журналісти, члени делегацій, що знаходяться в міській раді з офіційним візитом, особи, запрошені до участі в засіданні міської ради, а також громадяни, у порядку, визначеному цією статтею.

Заявки для включення до списку присутніх під час пленарного засідання міської ради подаються громадянами секретарю міської ради не пізніше як за три дні до проведення пленарного засідання сесії міської ради, для опрацювання та складання остаточного списку присутніх на пленарному засіданні. Допуск громадян до сесійної зали здійснюється виключно за попередніми списками, підготовленими апаратом міської ради на підставі попередніх заяв.

Забезпечення пропускного режиму до сесійної зали для запрошених покладено на виконавчі органи Херсонської міської ради та заступника міського голови згідно з розподілом обов'язків. Оператори, журналісти подають заявки до відділу громадських зв'язків щодо здійснення відеозйомки у частині залу, де розміщено пульти для голосування депутатів міської ради.

У день засідання сесії міської ради дозвіл на присутність запрошених осіб, не включених до списку запрошених або присутніх, надається міським головою або секретарем міської ради на підставі письмової заяви.

Головуючий на пленарному засіданні міської ради повідомляє депутатів про офіційно запрошених осіб, присутніх на засіданні.

Кількість присутніх осіб на пленарному засіданні міської ради обмежується кількістю місць для сидіння.

Відповідно до частини 5 «Під час проведення пленарного засідання міської ради забороняється використання предметів, що можуть створювати перешкоди у проведенні пленарного засідання міської ради; пересуватися сесійним залом (у зоні розташування депутатів міської ради); порушувати громадський порядок; заважати будь-яким іншим чином роботі депутатів міської ради.»

Частиною 11 «Особи, що присутні на засіданні, не мають права займати робочі місця, призначені для осіб, указаних в частинах 8, 9 та 10 цієї статті, та не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради.»

Позивач вважає, даними змінами журналістам фактично було заборонено зйомку та пересування тією частиною сесійної зали де знаходяться депутати, зобов'язано завчасно подавати заявку щоб мати таку можливість, а якщо таку заявку завчасно не подано, в день пленарного засідання питання про доступ до приміщення вирішує секретар або міський голова на підставі письмової заяви. Також, закладено можливість відмови у присутності журналіста на засіданні через відсутність вільних місць у залі.

Отже, відповідачем створюються незаконні перепони щодо реалізації журналістами наданих їм чинним законодавством прав при здійсненні професійної діяльності, у зв'язку з чим спірне рішення в частині підлягає скасуванню.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (зі змінами та доповненнями), чинний на момент виникнення правовідносин (далі Закон №280/97-ВР), Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657- XII (далі Закон №2657- XII), Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від 16.11.1992 року № 2782-XII (далі - Закон № 2782-XII) (зі змінами та доповненнями) тощо.

Згідно зі ст. 4 Законом №280/97-ВР гласність, тобто політика максимальної відкритості, визначається як один з основних принципів місцевого самоврядування. Частиною 17 ст. 46 цього ж Закону визначено, що сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством, і порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 25 Закону України «Про інформацію» під час виконання професійних обов'язків журналіст має право здійснювати письмові, аудіо- та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом. Також, журналіст має право безперешкодно відвідувати приміщення суб'єктів владних повноважень, відкриті заходи, які ними проводяться, та бути особисто прийнятим у розумні строки їх посадовими і службовими особами, крім випадків, визначених законодавством.

Із вищезазначених норм Закону вбачається, що на рівні регламенту місцевої ради не можуть вирішуватись питання щодо обмеження прав журналіста на використання техніки, присутності на засіданні чи переміщення по залі засідань. Можливі обмеження можуть бути передбачені тільки законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням аналізу вищенаведених норм законодавства, суд погоджується з твердженням позивача, що будь-яких законних підстав та обґрунтованих причин, що стали підставою для внесення змін до регламенту у відповідача відсутні. Більш того, суд звертає увагу, що вказані зміни створюють протиправні перешкоди щодо вільної реалізації журналістами наданих їм чинним законодавством прав при здійсненні професійної діяльності.

Щодо частини 5 «Під час проведення пленарного засідання міської ради забороняється використання предметів, що можуть створювати перешкоди у проведенні пленарного засідання міської ради; пересуватися сесійним залом (у зоні розташування депутатів міської ради); порушувати громадський порядок; заважати будь-яким іншим чином роботі депутатів міської ради.» суд зауважує наступне.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг надати мотивовану відповідь та пояснити де саме повинні знаходитися журналісти під час проведення пленарних засідань міської ради, зважаючи на те, що спеціально відведених місць для розміщення журналістів у сесійній залі немає, а вказаними змінами до регламенту чітко не встановлені ані спеціально відведені місця, ані місця, де б журналісти могли вільно розміщуватися без створювання можливих перешкод у проведенні пленарного засідання міської ради. А тому суд розцінює вказаний пункт змін як такий, що забороняє журналістам взагалі пересуватися по сесійній залі для виконання своєї професійної діяльності, що являється обмеженням права журналістів на реалізацію своїх прав, наданих їм чинним законодавством.

Окрім того, суд звертає увагу на п. 1.5 в частині: «Оператори, журналісти подають заявки до відділу громадських зв'язків щодо здійснення відеозйомки у частині залу де розміщено пульти для голосування депутатів міської ради. Кількість присутніх осіб на пленарному засіданні міської ради обмежується кількістю місць для сидіння» та пункт 11 в частині «Особи, що присутні на засіданні не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради.»

Законом України «Про інформацію» закріплено гарантії діяльності засобів масової інформації та журналістів. Суд погоджується з твердженням позивача, що професія журналіста зобов'язує його першим опинятися в гущині подій та висвітлювати їх для загалу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» до сфери професійної діяльності журналіста включається збирання, творення, редагування, підготовку інформації до друку та видання друкованих засобів масової інформації з метою її поширення серед читачів. Стаття 2 цього ж Закону визначає, що свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом.

Статтею 34 Конституції України гарантовано кожному громадянинові України незалежно від його професії, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Зінченко проти України» гарантується на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, в якій формі вони закріплені в національному правовому порядку.

Тобто, з урахуванням викладеного, суд зазначає, що зміни до регламенту ХМР VII скликання в наступній редакції: «оператори, журналісти подають заявки до відділу громадських зв'язків щодо здійснення відеозйомки у частині залу де розміщено пульти для голосування депутатів міської ради» та «Кількість присутніх осіб на пленарному засіданні міської ради обмежується кількістю місць для сидіння» фактично закладають можливість відмови у присутності журналіста на засіданні через відсутність вільних місць у залі. Хоча в судовому засіданні представник відповідача не заперечував той факт, що журналістам не передбачено жодним документом виділення спеціальних місць для сидіння в сесійній залі. А отже, цією частиною відповідач протиправно позбавляє права журналістів бути присутніми на засіданнях ХМР через відсутність вільних місць у залі.

Отже, суд приходить до висновку, що вказаними змінами відповідач фактично нівелює принцип відкритості та гласності політичного процесу, проінформованість громадян щодо подій, які відбуваються в країні та світі.

Що стосується пункту 11 в частині «Особи, що присутні на засіданні не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради» суд зазначає, що представник відповідача в судовому засіданні зауважив, що до вказаних осіб не входять журналісти та оператори. Це твердження суд не бере до уваги та акцентує на тому, що в контексті зазначеного речення чітко зрозуміло, що до «осіб, що присутні на засіданні…» входять всі присутні в сесійній залі, в тому числі «…крім депутатів та їхніх помічників-консультантів, міського голови, секретаря міської ради, посадові особи органів виконавчої влади, посадові особи міської ради, правоохоронних органів (за умови пред'явлення службового посвідчення), журналісти, члени делегацій, що знаходяться в міській раді з офіційним візитом, особи, запрошені до участі в засіданні міської ради, а також громадяни…». При цьому, представник відповідача не зміг пояснити суду та надати доказів того, де саме в сесійній залі розміщенні депутати міської ради, а в якій саме частині сесійної зали повинні розміщуватися журналісти, враховуючи той факт, що останні не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради. Тобто вказане фактично дає підстави вважати, що відповідач може трактувати вказану частину на свій розсуд саме тоді, коли це буде зручно відповідачу для того, щоб допускати або відмовляти в дозволі перебувати в сесійній залі журналістам.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що Рішення від 30.03.2018 року № 1279 про внесення змін та доповнень до Регламенту ХМР VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.12.2015 року № 2 в оскаржуваних частинах являється таким, що порушує права журналістів, зокрема позивача, а тому суд вважає за необхідним визнати його в зазначених частинах протиправним та нечинним, як єдиний та належний спосіб захисту порушених прав.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог. Відповідач не довів, що вказане рішення законне та винесене в межах своїх повноважень, натомість досліджені докази та матеріали дають підстави суду для висновку про протилежне.

За таких обставин, суд повністю задовольняє вимоги позивача про скасування спірного рішення в частині оскаржуваних вимог.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В судовому засіданні 23 листопада 2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73000, АДРЕСА_1) задовольнити.

Визнати протиправним рішення Херсонської міської ради (, 73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 37) 20 сесії 7 скликання від 30.03.2018 року № 1279 "Про внесення змін та доповнень до Регламенту Херсонської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.12.2015 № 2", а саме:

пункт 1.5 в частині : "Оператори, журналісти подають заявки до відділу громадських зв'язків щодо здійснення відеозйомки у частині залу де розміщено пульти для голосування депутатів міської ради. У день засідання сесії міської ради дозвіл на присутність запрошених осіб, не включених до списку запрошених або присутніх, надається міським головою або секретарем міської ради на підставі письмової заяви.

Кількість присутніх осіб на пленарному засіданні міської ради обмежується кількістю місць для сидіння.";

пункту 5 в частині: "Під час проведення пленарного засідання міської ради забороняється використання предметів, що можуть створювати перешкоди у проведенні пленарного засідання міської ради; пересуватися сесійним залом (у зоні розташування депутатів міської ради.";

пункту 11 в частині: "Особи, що присутні на засіданні, не повинні знаходитися під час засідання ради у частині сесійного залу, призначеній для розміщення депутатів міської ради".

Стягнути з Херсонської міської ради (, 73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 37) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73000, АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок)..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 грудня 2018 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 2