Справа № 560/3460/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3460/18
РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача: ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2, представників відповідача: Жовтоноги П.А., Крохмалюк І.О.,
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.06.2018 року №№, .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що на виконання наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.05.2018 №1587 "Про проведення фактичної перевірки", посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку з питань додержання позивачем вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

18.05.2018 року працівниками відділу контролю за обігом оподаткування підакцизних товарів позивачу надано направлення на проведення фактичної перевірки, в якому зазначено дату видачі, найменування служби, реквізити наказу проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадових осіб, які проводитимуть перевірку, копію наказу про проведення перевірки, пред'явлено службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В судовому засіданні представники відповідача зауважили, що позивач отримав копію вказаного наказу про проведення фактичної перевірки, про що розписався у направленнях на перевірку від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, що слугувало підставою для початку проведення такої перевірки.

Також, зазначили, що позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ознайомилась з актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 18.05.2018 року №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2, підписала його без зауважень, щодо встановлених порушень, та отримала другий примірник акту. Просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що з 17 по 18 травня 2018 року посадовими особами відповідача, на підставі наказу від 15.05.2018 р. №1587 та направлень від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, проведено фактичну перевірку кіоску №150-151, що розташований за адресою пр-т Грушевського, 23, м. Кам'янець - Подільський та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), за результатами якої 18 травня 2018 року складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2.

ФОП ОСОБА_1 отримала копію вказаного наказу про проведення фактичної перевірки, про що розписалась у направленнях на перевірку від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно вказаного акту перевірки відповідачем встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI " 0,7 літра, при цьому розрахунковий документ встановленого зразка (касовий чек) не роздруковано та не видано. Встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. по ціні 80,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Партію товару встановити не можливо, накладні на продукцію в ході перевірки не надано. В наявності знаходиться 3 пляшки вина газованого "FIORELLI", чим порушено ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР із змінами та доповненнями, та п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями.

До акту перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, в яких зазначено, що вона реалізувала 1 пляшку шампанського "FIORELLI" по ціні 80,00 грн. без відповідної ліцензії, при цьому касовий чек не роздрукувала та не видала. Підтвердила, що пояснення записано з її слів вірно, в чому вона і розписалась.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 04.06.2018 №, яким за порушення ч.14 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відповідно до абз.5 ч.2 ст.17 вказаного Закону, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн;

- від 04.06.2018 №, яким за порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відповідно до п.1 ст.17 вказаного Закону, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1,00грн.

Не погодившись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи;

- доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об'єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу;

- вимагати під час проведення перевірок від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ та організацій, а також фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п. 80.1 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

В силу пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР.

Згідно п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

З аналізу вказаних норм вбачається, що обов'язок суб'єктів господарювання проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та видавати особі розрахунковий документ виникає у випадку здійснення операції на повну суму покупки.

Згідно п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Так, згідно ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Згідно абз.5 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами перевірки кіоску №150-151, що розташований за адресою пр-т Грушевського, 23, м. Кам'янець - Подільський та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 посадовими особами відповідача встановлено факт реалізації позивачем 1 пляшки вина газованого "FIORELLI " 0,7 літра, при цьому розрахунковий документ встановленого зразка (касовий чек) не роздруковано та не видано. Також, встановлено факт реалізації 1 пляшки вина газованого "FIORELLI" 0,7 літра, вміст спирту 7% об. по ціні 80,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Судом встановлено, що згідно акту перевірки, перевіряючим до перевірки не надавались накладні на вказану продукцію, в зв'язку із чим партію товару встановити не можливо.

Доказів надсилання недостатніх документів - накладних до контролюючого органу та під час розгляду справи позивачем до суду не надано.

Доводи позивача про те, що перевірка проведена незаконно, оскільки копія рішення, оформленого наказом керівника органу податкової служби про направлення на проведення перевірки, платнику податків не надавалась, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи наявні копії направлень від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, в яких міститься підпис позивача про отримання нею вказаних направлень та наказу від 15.05.2018 №1587, на підставі яких проведено перевірку.

Також, судом враховано надані представниками відповідача в судовому засіданні пояснення, що позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ознайомилась з актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 18.05.2018 року №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2, підписала його без зауважень, щодо встановлених порушень, та отримала другий примірник акту.

Крім того, в судовому засіданні по вказаному питанню були допитані свідки: ОСОБА_5 - радник податкової та митної справи ІІІ рангу начальник відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями Головного управління ДФС у Хмельницькій області, та ОСОБА_6 - радник податкової та митної справи ІІ рангу головний державний ревізор - інспектор Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Свідки зазначили, що з документами, які слугували підставою для проведення фактичної перевірки кіоску №150-151, що розташований за адресою пр-т Грушевського, 23, м. Кам'янець - Подільський та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, а саме: з наказом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.05.2018 №1587 "Про проведення фактичної перевірки", направленнями на перевірку від 15.05.2018 року №№1458, 1459, 1460, позивач - ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис. Також остання була під підпис ознайомлена з актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 18.05.2018 року №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2.

Свідки зауважили, що під час проведення вказаної перевірки окрім позивача були присутні ще двоє осіб - син та представник позивача, тому підтвердити достовірність факту підписання матеріалів перевірки саме позивачем останні не можуть, оскільки з матеріалами перевірки крім позивача також знайомились інші присутні особи (син та представник позивача). Свідки наголосили, що позивач була присутня під час перевірки та обізнана з її результатами.

Водночас, судом враховано, що до акту перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, в яких остання зазначила, що вона реалізувала 1 пляшку шампанського "FIORELLI" по ціні 80,00 грн. без відповідної ліцензії, при цьому касовий чек не роздрукувала та не видала. Підтвердила, що пояснення записано з її слів вірно, в чому вона і розписалась.

Суд зазначає, що відповідно до п. 86.7 ст.86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Судом взято до уваги, як пояснили в судовому засіданні представники відповідача та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач 18.05.2018 року була ознайомлена з актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 18.05.2018 року №0098/22-01-40-01/НОМЕР_2, підписала його без зауважень, щодо встановлених порушень, та отримала другий примірник акту, однак у визначений п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України строк ФОП ОСОБА_1 не звернулась із своїми запереченнями та/або додатковими документами до контролюючого органу, який проводив перевірку, тому відповідачем на підставі матеріалів фактичної перевірки позивача за вчинені порушення винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 04.06.2018 року, та вручено останні ФОП ОСОБА_1 11.06.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія міститься в матеріалах справи).

Щодо посилання позивача про те, що відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Так, за змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Суд зауважує, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що продаж товару (1 пляшки вина газованого "FIORELLI") без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями відбувався, розрахункова операція через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ на суму 80,00грн не видавався.

Відтак, суд не погоджується із твердженням представника позивача на відсутність порушення щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії, та проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документу встановленого зразка, оскільки вказане спростовується матеріалами справи та наявними в ній доказами.

Таким чином, зібрані у справі докази повністю спростовують доводи позивача викладені у позовній заяві.

Окрім того, судом в судовому засіданні встановлено, що позивачем частково сплачено штрафні (фінансові) санкції на суму 1,00 грн., даний факт також підтвердили сторони в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем оскаржуваними рішеннями правомірно застосовані до позивача фінансові та штрафні санкції у загальній сумі 17001,00 грн. на підставі Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Закону України "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, податкові повідомлення - рішення від 04.06.2018 року №№, прийняті з урахуванням всіх обставин, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень - рішень від 04.06.2018 №№, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 грудня 2018 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 32300 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя П.М. Майстер