Справа № 320/5208/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5208/18 Головуючий у 1 інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" звернувся до суду з позовом до Підгірцівської сільської ради Обухівського району, в якому просив суд визнати протиправними дії Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області щодо ініціювання, розроблення та затвердження змін до Генерального плану села Підгірці в редакції рішення від 26.04.2018 р. № 1.41.VII.

Разом з тим, позивач 16 жовтня 2018 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд зупинити дію рішення 41 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.04.2018 р. № 1.41. VII «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану с. Підгірці Обухівського району Київської області», яким затверджено проектні зміни до Генерального плану села Підгірці Обухівського району Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року заяву Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" щодо вжиття заходів забезпечення позову - задоволено. Зупинено дію Рішення 41 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.04.2018 р. № 1.41. VII «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану с. Підгірці Обухівського району Київської області» до вирішення справи по суті.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права .

23 листопада 2018 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким він підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням 41 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.04.2018 р. № 1.41. VII «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану с. Підгірці Обухівського району Київської області» затверджені зміни до Генерального плану с. Підгірці. На думку заявників, такі зміни розроблені із порушенням вимог чинного містобудівного законодавства, зокрема в частині зміни функціонального призначення території південно-західної частини села Підгірці, у тому числі, території обмеженої «Детальним планом території, що планується під будівництво багатоквартирного житлового комплексу з будинками присадибної забудови та соціально-побутового призначення в межах с. Підгірці Обухівського району Київської області, що безпосередньо і порушує права позивача, оскільки даним проектом фактично змінено функціональне призначення південно - західної частини с. Підгірці з житлової садибної забудови на багатоповерхову забудову, а також не враховано що детальний план території с. Підгірці характеризується покладами середньо потужних та потужних торфів та високим рівнем ґрунтових вод протягом усього року, у зв'язку з чим розміщення на цих територіях багатоповерхівок призведе до екологічної небезпеки та негативних наслідків для жителів села, в тому числі і для мешканців новобудов.

Позивач вважає, що існують всі, передбачені статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд першої інстанції, задовольняючи подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, погодився з доводами Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" про загрозу його правам та інтересам.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній ухвалі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть слугувати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема, зазначено, що судам необхідно враховувати, що, згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Отже, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Колегією суддів враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Отже, із наведеного слідує, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Натомість, з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову, зупинивши дію рішення відповідача, в той час, як дане рішення позивачем не оскаржується.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом даного позову є визнання протиправними дій Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області щодо ініціювання, розроблення та затвердження змін до Генерального плану села Підгірці в редакції рішення від 26.04.2018 р.№ 1.41.VII.

Як повідомила у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1", позивач обрав саме такий спосіб захисту своїх порушених прав, оскарживши лише дії відповідача, а не саме рішення.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Оскільки представником позивача у заяві викладені вимоги про вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення 41 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.04.2018 р. № 1.41. VII «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану с. Підгірці Обухівського району Київської області», яким затверджено проектні зміни до Генерального плану села Підгірці Обухівського району Київської області, що не є предметом оскарження у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного рішення.

До суду апеляційної інстанції представником Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" подано копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року по справі № 320/5331/18 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, якими заяву Ляпунова Олександра Євгеновича про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення адміністративного позову Ляпунова Олександра Євгеновича до Підгірцівської сільської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення Підгірцівської сільської ради від 26.04.2018 року №1.41.VII.

Отже, у зв'язку із тим, що дію рішення 41 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.04.2018 р. № 1.41. VII «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану с. Підгірці Обухівського району Київської області», яким затверджено проектні зміни до Генерального плану села Підгірці Обухівського району Київської області зупинено, вищевказаною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, на думку колегії суддів, права позивача у даній справі вже захищені в обраний ним спосіб.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про вжиття заходів забезпечення позову, а тому зазначена ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 150, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Золоті ворота-1" про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В.. Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 03.12.2018 року