Справа № 758/15386/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову вказує,що він є внутрішньо переміщеною особою. У березні 2017 року ОСОБА_1 досяг пенсійного віку та у травні 2017 року подав до відповідача передбачений порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що ним до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України були надані довідки про заробіток для обчислення пенсії № 10-13/2448 від 06.04.2005 року , видана Луганською обласною дирекцією АППБ «Аваль» та інші відповідні довідки , що знаходилися в його пенсійній справі, в яких зазначені суми мого його заробітку за період 60 місяців підряд до 01.07.2000 року. Оскільки всі довідки були отримані позивачем задовго до його виїзду до м. Києва та звернення до відповідача, то на час досягненням ним пенсійного віку форми бланків зазначених довідок було змінено і дані довідки потребували оновлення. 23.02.2017 року позивач звернувся до АППБ «Аваль». На звернення позивача АППБ «Аваль» надало йому довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 4-10/39-341 від 22.02.2017 року. В наданій АППБ «Аваль» довідці № 34-18/116 зазначалося, що вона видана на підставі особових рахунків за період 1995-1998 років , які знаходяться у м. Луганськ. Крім того, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відповідь на запит позивача стосовно місця розташування первинних документів заробітної плати Луганської обласної дирекції АППБ «Аваль», своїм листом № 4-10/39-400 від 06.03.2017 року повідомили його про те, що через початок бойових дій в Донецькій та Луганській областях у 2014 році та стрімкої окупації м. Луганськ, архіви ЛОД АППБ «Аваль» не були вивезені та залишились на непідконтрольній Україні території. А тому пенсія позивачу була призначено без врахування сум заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1998 року, отримуваної у АППБ «Аваль». 23.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив прийняти рішення щодо зарахування довідки № 4-10/39-341 від 22.02.2017 року , наданої АППБ «Аваль». Листом № 1144/С-879 від 14.07.2017 року відповідач відмовив позивачу у розрахунку його пенсії. Дану відмову позивач вважає безпідставною та незаконною, а бездіяльність протиправною, оскільки Центральним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не дотримано зобов'язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. Через канцелярію суду були подані письмові заперечення, в яких сторона відповідача зазначила, що позивачем надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 22.02.2017 року № 4-10/39-341 в якій зазначено, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1995-1998 рр., які знаходяться в м. Луганськ. Відповідно до акту перевірки № 2118 позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення ( перерахунку) пенсії згідно із Законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», вя кому зазначено, що довідка про заробітну плату від 22.02.2017 року № 4-10/39-341, видана на ім»я позивача , перевірити немає можливості , оскільки відповідно до листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05.07.2017 року № 4-10/39-309 документи знаходяться на непідконтрольній Україні території в м. Луганськ. Оскільки, довідка про заробітну плату від 22.02.2017 року № 4-10/39-341 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видана ОСОБА_1 не на підставі первинних документів , оскільки документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому не врахована під час призанаяення пенсії, у зв»язку з цим представник відповідача просила відмовити позивачу в позові в повному обсязі

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з такого.

Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що Донецька область з 07.10.2014 року є районом проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1276-р) «Про затвердження пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на ліні зіткнення», населений пункт Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Судом встановлено, що з 16.02.2016 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, взятий на облік внутрішньо переміщеної особи.

У березні 2017 року позивач досяг пенсійного віку (60 років) та в травні цього ж року подав до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначає позивач, що ним до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України були надані довідки про заробіток для обчислення пенсії № 10-13/2448 від 06.04.2005 року, видана Луганською обласною дирекцією АППБ «Аваль» та інші відповідні довідки, що знаходилися в його пенсійній справі, в яких зазначені суми мого його заробітку за період 60 місяців підряд до 01.07.2000 року. Оскільки всі довідки були отримані позивачем задовго до його виїзду до м. Києва та звернення до відповідача, то на час досягненням ним пенсійного віку форми бланків зазначених довідок було змінено і дані довідки потребували оновлення.

23.02.2017 року позивач звернувся до АППБ «Аваль». На звернення позивача АППБ «Аваль» надало йому довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 4-10/39-341 від 22.02.2017 року. В наданій АППБ «Аваль» довідці № 34-18/116 зазначалося, що вона видана на підставі особових рахунків за період 1995-1998 років, які знаходяться у м.Луганськ. Крім того, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відповідь на запит позивача стосовно місця розташування первинних документів заробітної плати Луганської обласної дирекції АППБ «Аваль», своїм листом № 4-10/39-400 від 06.03.2017 року повідомили його про те, що через початок бойових дій в Донецькій та Луганській областях у 2014 році та стрімкої окупації м. Луганськ, архіви ЛОД АППБ «Аваль» не були вивезені та залишились на непідконтрольній Україні території. А тому пенсія позивачу була призначено без врахування сум заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1998 року, отримуваної у АППБ «Аваль».

23.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив прийняти рішення щодо зарахування довідки № 4-10/39-341 від 22.02.2017 року , наданої АППБ «Аваль».

Листом № 1144/С-879 від 14.07.2017 року Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у розрахунку його пенсії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в адміністративних справах здійснюєтьсявідповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

Згідно ст. 47 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

позивач перемістилась до м. Києва як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частина 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 3 п. 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 розділу ІІ вищевказаного Порядку Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачем наданий відповідачу документ про його заробітну плату, з якої позивачем відраховувались страхові внески до ПФУ, а відтак підстав для неприйняття даної довідки в розрахунок пенсії у відповідача підстав не було.

Враховуючи викладене, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем ЦО УПФУ в м. Києві правомірності своїх дій та обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1

Відповідно до ст.9 ч.2 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини. В зв'язку з чим, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача включити в розрахунок розмірі пенсії розмір заробітної плати за вищевказаної довідкою, виданою позивачу в АППБ «Аваль».

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись п.10, 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (2017 р.), ст.ст.2, 5, 9, 73-76, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04050, м. Київ, вул.Борисоглібська, 14, ) щодо відмови ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1), у розрахунку розміру пенсії за віком з урахуванням розміру заробітної плати у період з січня 1995 року по грудень 1998 року, отримуваної у Акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль» ( код ЄДРПОУ - 24197094).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04050, м. Київ, вул.Борисоглібська, 14, ) врахувати до розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) розмір заробітної плати у період з січня 1995 року по грудень 1998 року, отримуваної у Акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль» ( код ЄДРПОУ - 24197094).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова