Справа № 524/5155/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 524/5155/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бегунца А.О.

суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 2 Тимошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.10.2018, суддя Науменко Н.Д., вул. Радянська, 75, смт. Козельщина, Козельщинський, Полтавська, 39100, повний текст складено 23.10.18 по справі № 524/5155/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону ДП управління патрульної поліції у місті Кременчук Полтавської області лейтенант поліції Мєтьолкіна Антона Анатолійовича , Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про протиправність дій інспектора ДПС при складанні постанови про адміністративне правопорушення та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону ДП Управління патрульної поліції у місті Кременчуці лейтенанта поліції Мєтьолкіна Антона Анатолійовича (далі - відповідач 1), Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2), в якому просила суд скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 178119 від 16 квітня 2017 року, що складена інспектором УПП в Полтавській області ДПП роти № 3 лейтенантом поліції Мєтьолкіним А.А., а провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову вказує, що накладаючи стягнення, інспектор поліції вважав, що в м. Кременчуці на проспекті Свободи, 62 позивач здійснила стоянку у місці, де заборонено зупинку, а саме: в місці безпосереднього виїзду з прилеглої території до будинку № 62 по вулиці Свободи, чим суттєво заважала дорожньому руху та порушила п.15.9 та 15.10 а) ПДР України, але всупереч цього, під час складання вищевказаної постанови інспектор поліції не надав жодного доказу на підтвердження вказаного порушення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена інспектором з ігноруванням процедури розгляду щодо всебічності, повноти та об'єктивності розгляду справи, відповідачем не дотримано процедури розгляду справи, не роз'яснено в повному обсязі прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не досліджено всіх обставин справи та не перевірено їх доказами, не надано доказам належної оцінки, що у підсумку призвело до необґрунтованого притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.10.2018 вказаний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчуці Полтавської області ДПП лейтенанта поліції Мєтьолкіна Антона Анатолійовича від 16 квітня 2017 року серія АР № 178119 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про дорожній рух", ч. 3 ст. 122 КУпАП, п.п. 15.9 ПДР України, ст.ст. 251, 279, 268 КУпАП, ст.ст. 72, 78 КАС України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Протокольною ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2018, відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача - Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції на Батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.11.2018 позивач та представник апелянта підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника апелянта, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 16.04.2017 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчуці Полтавської області ДПП лейтенантом поліції Мєтьолкіним Антоном Анатолійовичем складено постанову серії АР №178119 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Із постанови АР № 178119 від 16.04.2017 року вбачається, що 16 квітня 2017 року близько 11 години 55 хвилин позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «INFINITI G35x» реєстраційний номер НОМЕР_1, здійнила стоянку на придомовій території будинку № 62 по вулиці Свободи в м. Кременчуці у місці, де заборонено зупинку, а саме: в місці безпосереднього виїзду з прилеглої території відповідно до вимог ПДР України, чим суттєво заважала дорожньому руху та порушила п 15.9 та п. 15.10 а) ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Мєтьолкіним А.А. передчасно ухвалено постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, доказів щодо правомірності свого рішення щодо позивача за обставин, які викладені ним в оскаржуваній постанові, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 15.10 а) ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка. Термін "зупинка" наведений в п.1.10 ПДР України має значення, як припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. "а" п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. У зв'язку з прийняттям Закону України "Про національну поліцію" повноваження працівників міліції передані поліцейським.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст.122 КУпАП).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач - інспектор роди №3 батальйону УПП в м. Кременчуці Полтавської області області ДПП лейтенант поліції Мєтьолкін А.А. без фактичного та юридичного дотримання процедури розгляду справи у повному обсязі, що передувало б складанню постанови, а саме встановлення та дослідження належних і допустимих доказів вчинення проступку саме позивачем ОСОБА_1, у тому числі очевидців події, перевірки доводів позивача про причини тимчасової зупинки, склав оскаржену постанову, котра одразу відповідачем і оголошена позивачеві. Тобто на момент початку розгляду справи про адміністративне правопорушення постанова вже була складена інспектором та ним підписана, а звідси наперед вина позивача вже була визначена інспектором.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №178119 від 16 квітня 2017 року складена інспектором УПП в м. Кременчуці роти № 3 лейтенантом поліції Мєтьолкіним А.А. без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передувала б ухваленню постанови, тобто не у відповідності до вимог ст. ст. 251, 279, 283 КУпАП та п.п. 9,10 розділу ІІІ вказаної Інструкції.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог шляхом скасування постанови інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Кременчуці Полтавської області ДПП лейтенанта поліції Мєтьолкіна Антона Анатолійовича від 16 квітня 2017 року серія АР № 178119 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закриття провадження по даній справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Щодо заявленого клопотання позивача в суді апеляційної інстанції про винесення окремої ухвали, колегія судів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Виходячи з норм Кодексу адміністративного судочинства України винесення окремої ухвали це є правом суду, а не його обов'язком.

Колегія судів не вбачає підстав для винесення окремої ухвали, а тому клопотання позивача в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 245, 246, 250, 286 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.10.2018 по справі № 524/5155/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін С.С. Резнікова