Справа № 813/1088/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/799/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Гулик А.Г. м. Львів, повний текст рішення складено і підписано 30 травня 2018 року) у справі №813/1088/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі встановленому відповідно до ст. 23 ЗУ «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850. Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити доплату до виплаченої одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі 105 500,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: 82100, АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області , місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що 10.08.2017 відповідач затвердив висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 112000грн., у зв'язку з встановленням 3-ої групи інвалідності, у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивач не погоджується з розміром такої допомоги, оскільки вважає, що відповідач безпідставно обраховував грошову допомогу відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію». На думку позивача, зважаючи на те, що інвалідність у нього виникла, у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то її необхідно обраховувати в розмірі, встановленому ст.23 Закону України «Про міліцію».

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Наказом ГУ НП у Львівській області №196о/с від 08.07.2016 позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК від 13.09.2016 позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2017 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, визнано протиправною бездіяльність ГУ НП у Львівській області щодо неподання до МВС України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви, зобов'язано ГУ НП у Львівській області надіслати до МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги позивачу, у зв'язку із встановленням 3-ої групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Вказана постанова суду набрала законної сили 26.06.2017.

Відповідно до висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 10.08.2017 на підставі п.п.4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» позивачу призначено та нараховано одноразову грошову допомогу на суму 112000грн.

09.02.2018 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою про перерахунок йому розміру призначеної одноразової грошової допомоги, у зв'язку з встановленням 3-ої групи інвалідності, у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі, встановленому ст.23 Закону України «Про міліцію».

З відповіді ГУ НП у Львівській області від 16.02.2018 №Д-1/05/17-2018 видно, що одноразова грошова допомога позивачу призначена на підставі ст.97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі порядок №850).

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно з розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

За змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.1 ст.97 закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за вказаним Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у вказаному пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у вказаному пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно з частиною другою статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за вказаним Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:

а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно зі ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

У разі встановлення факту настання смерті поліцейського, а також особи, звільненої зі служби в поліції, внаслідок обставин, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 вказаного Закону, якщо смерть настала протягом шести місяців після отримання інвалідності чи травми, внаслідок отримання яких поліцейський раніше отримував одноразову грошову допомогу згідно із зазначеними пунктами, виплата одноразової грошової допомоги особам, які мають право на її отримання, зазначеним у вказаному Законі, здійснюється з вирахуванням суми допомоги, отриманої померлим.

У разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.

Виплата одноразової грошової допомоги особам, які мають право на її отримання в разі загибелі (смерті) працівника поліції, якщо поліцейський на день загибелі (смерті) займав посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботи в інтересах держави та її безпеки, із залишенням його на службі в поліції, здійснюється в порядку, визначеному вказаною статтею.

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у частині другій вказаної статті, призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених вказаним Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної вказаним цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 №916 пункт 5 Порядку №4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з розділом ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (розділ ІІІ Порядку № 4).

Взявши до уваги викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло після звільнення 08.07.2016 з органів Національної поліції та в період, коли Закон України «Про міліцію» втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності 07.11.2015 Закону України «Про Національну поліцію». Тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію».

З огляду на викладене, оскільки останнім місцем служби позивача було Бориславське відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 у справі №127/8696/17, від 27.03.2018 №822/2595/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач правомірно здійснив нарахування і виплату позивачу одноразової грошової допомоги, пов'язаної з встановленням 3-ої групи інвалідності, у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі, встановленому ст.99 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі №813/1088/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 30 листопада 2018 року.