Справа № 2140/1713/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1713/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієвої О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (ГУ ДФС, позивач) звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1, відповідач), у якому просить суд стягнути податковий борг з платника плдатків ОСОБА_1 по адміністративним штрафам та іншим санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 17000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 за результатами здійснення своєї підприємницької діяльності має податковий борг за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань по адміністративним штрафам та іншим санкціям згідно винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення на підставі акту (довідки) фактичної перевірки. Заходи стягнення податкового боргу, як то вручення податкової вимоги, не призвели до його погашення у добровільному порядку. Враховуючи викладене позивач вимушений був звернутися до суду із позовною заявою про стягнення податкового боргу.

Ухвалою суду від 03.10.2018р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду у судовому засіданні 31.10.2018р.. Запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву.

Судове засідання, призначене 31 жовтня 2018 року, відкладено на 21 листопада 2018 року у зв'язку із знаходженням судді у відрядженні.

В наступне судове засідання 21 листопада 2018 року відповідач або його представник також не прибули. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог суду не відома, оскільки, останнім відзиву на позовну заяву суду не надано, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Ухвала суду про відкриття провадження та судова повістка з інформацією про дату, час та місце розгляду справи були направлені судом за адресою, вказаною у позовній заяві, витязі з ЄДРПОУ та згідно інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи та отриманні ним своєчасно та належним чином.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

21 листопада 2018 року представник позивача у своїй заяві просив суд здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області від 07.05.2018р. № 000. Позивача взято Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (Бериславське відділення) на облік 07.05.20181р. за №66. Основним видом діяльності є код КВЕД 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Позивач у своєму позові вказує на те, що за результатами здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач має податковий борг в загальній сумі 17000 грн..

Штрафні санкції у розмірі 17 000 грн., які застосовані до відповідача за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів податковим повідомлення-рішенням від 26.07.2016 року №, прийнятого на підставі акту (довідки) фактичної перевірки від 06.07.2016 №195/21/22/РРО/НОМЕР_1 за порушення п.1 ст. 3 закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ст.. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Податковий борг у сумі 17 000 грн. виник 19.08.2016 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань.

Так, як вбачається зі змісту акту фактичної перевірки, посадовими особами контролюючого органу зафіксовано проведення розрахункових операцій на суму 15.00 грн. без застосування РРО, РРО відсутній; реалізація пива алкогольного без наявності (придбання) відповідної ліцензії - реалізовано пляшку пива «Жигулівське Запорізького розливу» 0,5 л. алк 4,7 % об., в реалізації знаходиться 7 пляшок зазначеного пива загальною вартістю 85 грн. та пива у пляшках (алкогольне) в асортименті загальною вартістю 250 грн. - у сього 335 грн. (за ціною реалізації). Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня, РРО відсутній.

Рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем ні в судовому ні в адміністративному порядку не оскаржувалось.

Як вбачається з витягу інтегрованої картки платника податків, за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн..

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 17 вищевказаного Закону України до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно із частиною четвертою статті 17 цього ж Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно частини п'ятої статті 17 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (з наступними змінами та доповненнями), однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Пунктами 10, 11 цього ж Порядку передбачено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

Таким чином, оскільки рішення про застосування фінансових санкцій прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства України та у встановленому порядку не скасоване, відповідач добровільно фінансові санкції не сплатив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь місцевого бюджету заборгованості у розмірі 17 000,00 грн. підлягають до задоволення.

За приписами п. 15.1 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 54.3.1 ч. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України: у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим органом до боржника застосовувались заходи стягнення податкового боргу, визначені Податковим кодексом України. Так, згідно п 59.1 ст. 59 ПК України боржнику було сформовано та направлено податкову вимогу від 21.12.16 року №2426-13 на суму 17001,00грн., яка отримана ним 11.01.2017р.

Із дня направлення податкової вимоги до дня звернення із позовом до суду, відповідач є постійним боржником, що підтверджується копіями зворотнього боку облікових карток платника. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів оскарженення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у судовому порядку, то зобов'язання є узгодженим.

Статтею 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податків, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Зважаючи на те, що відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, не сплатив у добровільному порядку податковий борг на загальну суму 17000 грн., суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача вказаної суми боргу.

За правилами статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень судовий збір стягненню на його користь не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, Херсонська область, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) задовольнити.

Стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) по адміністративним штрафам та іншим санкціям (код платежу 21081103) до державного бюджету, код отримувача - 37858658, МФО банку - 852010, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Херсонській області, номер рахунку - 0039, в сумі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8.2.3