Справа № 127/9010/18
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9010/18
Провадження № 2-а/127/137/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді БессарабН.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю представників позивача - адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Кирилюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - Департамент ДАБІ у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування постанов, у якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанови Департаменту ДАБІ у Вінницькій області від 31.10.2017 року №315, №316, №317, №318 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Акту №251-ППЮ від 17.10.2017 року, проведеної Департаментом ДАБІ у Вінницькій області перевірки (заходу державного нагляду (контролю) TOB «ДСЛ Енерджи Груп» щодо дотримання суб'єктами містобудування діяльності будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, директора даного товариства ОСОБА_4 Департаментом ДАБІ у Вінницькій області притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі протоколів від 17.10.2017 року за чотирма оскаржуваними постановами: постановою від 31.10.2017 року №315 притягнуто до відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 34000 грн.; постановою від 31.10.2017 року №316 притягнуто до відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 34000 грн.; постановою від 31.10.2017 року №317 притягнуто до відповідальності за ч.12 ст. 96 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 8500 грн.; постановою від 31.10.2017 року №318 притягнуто до відповідальності за ч. 13 ст. 96 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 8500 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 288, 289 КУпАП ОСОБА_4 протягом десяти днів з дня винесення оскаржуваних постанов, а саме 10.11.2017 року, подано на вищевказані постанови скарги №17/315, №17/316, №17/317, №17/318 до ДАБІ України через Департамент ДАБІ у Вінницькій області. У позивача відсутні дані про те, щоб орган, через який подавались скарги, - Департамент ДАБІ у Вінницькій області направив дані скарги до ДАБІ України. Станом на 17.04.2018 року ДАБІ України не розглянула та не прийняла рішень по поданих 10.11.2017 року засобами поштового зв'язку скаргах ОСОБА_4, жодного рішення про задоволення поданих 10.11.2017 року скарг чи про відмову у їх задоволенні ДАБІ України не прийнято.

Позивач вважає, що протиправність проведеної Департаментом ДАБІ у Вінницькій області перевірки (заходу державного нагляду (контролю) TOB «ДСЛ Енерджи Груп» щодо дотримання суб'єктами містобудування діяльності будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, полягає втому, що з Акту від 17.10.2017 р. №251-ППЮ державного нагляду (контролю) не вбачається, який захід було проведено - плановий чи позаплановий. Відсутні визначені ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діялності» підстави для проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп». Відповідачем під час перевірки не надано доказів внесення TOB «ДСЛ Енерджи Груп» до затвердженого річного плану заходів державного нагляду (контролю) на 2017 рік із зазначенням дати початку та строку здійснення. Доказів дотримання даної вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині внесення до 15.10.2016 року TOB «ДСЛ Енерджи Груп» до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) відповідачем не надано, а також відповідачем жодного направлення в адресу TOB «ДСЛ Енерджи Груп» про проведення 17.10.2017 року планового заходу державного нагляду (контролю) не направлялось.

Крім того, позивач вважає, що відсутні визначені ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підстави для проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) TOB «ДСЛ Енерджи Груп».

Відповідач зобов'язаний довести наявність в нього передбачених ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підстави для проведення заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп».

Оскаржуваною постановою від 31.10.2017 року №315 позивача ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП, як зазначено в постанові та протоколі, за те, що «Керівник TOB «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 самочинно без дозволу відповідних державних органів провів будівельно-монтажні роботи з встановлення заправочного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниця, чим порушив ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність та п.3 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

В Акті заходу державного нагляду (контролю) від 17.10.2017 та протоколі від 17.10.2017 зазначено, що ОСОБА_4 начебто порушено ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» та п. 3 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, положення даних законів, рівно як і статті 96 КУпАП стосуються виключно необхідності дозволу на проведення будівельних робіт об'єктів будівництва (об'єктів архітектури).

Відповідно до Довідки №АР-0000502 від 01.06.17 про опломбування РРО за адресою вул. Чехова, 13 в м. Вінниці TOB «ДСЛ Енерджи Груп» використовується паливно-заправний комплекс, але аж ніяк не заправочний пункт автомобілів, як зазначено в Акті, протоколі та постанові. Паливно-заправний комплекс складається з: переносної металевої Цистерни Ц-13,5 ПС, насосу та лічильниката за своїми конструктивними елементами та функціональними ознаками не є об'єктом будівництва (об'єктом архітектури): будівлею, спорудою, лінійним об'єктом інженерно-транспортної інфраструктури, об'єктом благоустрою та інше. Доказами цього слугують: Техпаспорт на цистерну Ц-13,5 ПС, виданий заводом-виробником ВТК ОТК 16.01.2017 року та Гарантійний талон на лічильник і насос від 17.02.2017 року, виданий продавцем TOB «Виджой Інвест». Також, відповідно до Технічного звіту (протоколів вимірювань) за 12.09.2017 р., що проводились електровимірювальною лабораторією ПП «Ніка ВС» об'єктом вимірювання є саме: «Паливно-заправний комплекс», а не автозаправна станція (не об'єкт будівництва, не об'єкт архітектури).

В зв'язку з чим, вимоги ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п.3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» про необхідність отримання дозволу на проведення будівельних робіт по відношенню до паливно-заправного комплексу не застосовуються.

TOB «ДСЛ Енерджи Груп» паливно-заправний комплекс (дизпаливо) не є об'єктом будівництва, не є об'єктом архітектури. Протиправність оскаржуваної постанови полягає також і в тому, що жодних будівельних робіт ОСОБА_4 та TOB «ДСЛ Енерджи Груп» по відношенню до паливно-заправного комплексу не проводилось і такі роботи в принципі не можуть бути проведені по причині відсутності об'єкта будівництва. В зв'язку з чим постанова від 31.10.2017 року №315 про накладення на ОСОБА_4 адмінстягнення є протиправною, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП.

Також оскаржуваною постановою від 31.10.2017 року №316 позивача притягнуто до відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП, зокрема в ній вказано, що «Керівник TOB «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 експлуатує без прийняття в експлуатацію заправочний пункт автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниця, чим порушив ч.8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак положення ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» стосуються необхідності прийняття в експлутацію виключно об»єктів будівництва.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Проте TOB «ДСЛ Енерджи Груп» вважає, що паливно-заправний комплекс (дизпаливо) не є об'єктом будівництва, не є об'єктом архітектури, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови від 31.10.2017 року №316 і відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 96 КУпАП.

Крім того, постановою від 31.10.2017 року №317, позивача притягнуто до відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП, зокрема, за те що «Керівник TOB «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 не забезпечив здійснення авторського нагляду під час виконання будівельно-монтажних робіт заправочного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 ум. Вінниця, чим порушив ч.1 та 3 ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність» та ч. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою KM України від 11.07.2007р. №903.

Позивач вважає, що оскільки TOB «ДСЛ ЕНЕРДЖИ ГРУП» паливно-заправний комплекс (дизпаливо), що розташований в м. Вінниця, по вул. Чехова, 13 не є об'єктом будівництва, не є об'єктом архітектури, тому протиправність оскаржуваної постанови полягає також і в тому, що жодних будівельно-монтажних робіт ОСОБА_4 та TOB «ДСЛ Енерджи Груп» по відношенню до паливно-заправного комплексу не проводилось, і такі роботи в принципі не можуть бути проведені по причині відсутності об'єкта будівництва, в зв'язку з чим постанова від 31.10.2017 року №317 про накладення на ОСОБА_4 адмінстягнення є протиправною.

Постановою від 31.10.2017 року №318, позивача притягнуто до відповідальності за ч. 13 ст. 96 КУпАП. В оскаржуваній постанові та протоколі вказано: «Керівник TOB «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 не забезпечив здійснення технічного нагляду під час виконання будівельно-монтажних робіт заправочного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 ум. Вінниця, чим порушив ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ч. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого Постановою КМ України від 11.07.2007р. №903. .

На думку позивача положення Закону України «Про архітектурну діяльність» та Постанови КМУ №903 від 11.07.2007 року, рівно як і статті 96 КУпАП стосуються необхідності технічного нагляду виключно щодо об'єктів архітектури (об'єктів будівництва), а тому по відношенню до паливно-заправного комплексу не застосовуються, що свідчить про протиправність постанови від 31.10.2017 року №318.

Позивач ОСОБА_4 до судового засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься письмова заява від останнього, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить суд задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представники позивача - адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судових засіданнях позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити.

Також в судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 вказував, що автомобільний заправний пункт, який по суті складається лише з цистерни і насоса за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці був встановлений на залізобетонній плиті із заземленням і не має фундаменту, але дає можливість підключення та функціонування без виконання будівельних робіт у зв'язку з чим не являється об'єктом будівництва.

Представник відповідача Кирилюк Д.В. заявлений позов не визнав, в судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву (а.с. 85, 89-92), зокрема, що відповідачем було винесено оскаржувані постанови відносно ОСОБА_4 відповідно до чинного законодавства і підстави для скасування даних постанов відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

При вирішенні даного спору суд враховує наступне.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за якузакономпередбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП України встановлено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписамист. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Разом з цим, ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, як свідчить аналіз вказаних правових норм, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 41-1 Закону України від 17.02.2011 №3038 «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038) державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Статтею 10 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV) передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до абз. 5 п.п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. №408), Держархбудінспекція проводить перевірки законності рішень у сфері містобудівні діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (п. 7 Порядку).

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

До того ж зазначений Порядок №553 не передбачає, що органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані повідомляти суб'єктів перевірки про дату проведення позапланового заходу, а також завчасно надсилати їм копії направлення.

При цьому, за правилами п.п. 15-22 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав.

З матеріалів справи встановлено, що 27.09.2017 року на адресу директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області надійшов лист з Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області №1697/200/17 від 26.09.2017 року з проханням провести позапланову перевірку умов дотримання містобудівного законодавства TOB «ДСЛ Енерджи Груп» за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13 (а.с. 99).

У зв'язку з цим,в період з 13.10.2017 року по 17.10.2017 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області проводилася позапланова перевірка дотримання ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо будівництва автозаправного пункту за адресою: м.Вінниця, вул. Чехова, 13, за результатами якої 17.10.2017 року складено відповідний акт №251-ППЮ, а також чотири протоколи про адміністративне правопорушення за ч. ч. 7, 11, 12, 13 ст. 96 КУпАП про порушення посадовою особою ОСОБА_4 ч. ч. 7, 11, 12, 13 ст. 96 КУпАП (а.с. 18, 22, 26, 30, 31-48).

Отже, суд вважає правомірною позапланову перевірку умов дотримання містобудівного законодавства TOB «ДСЛ Енерджи Груп» за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13, оскільки вона була проведена на вимогу правоохоронного органу та в строки, передбачені пунктом 7 Порядку №553.

В подальшому, 31.10.2017 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №315 від 31.10.2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП у вигляді 34000 грн. штрафу за те, що керівник ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 самочинно без дозволу відповідних державних органів провів будівельно-монтажні роботи з встановлення заправного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці (а.с. 15-17).

Крім того, 31.10.2017 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №316 від 31.10.2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП у вигляді 34000 грн. штрафу за те, що керівник ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 експлуатує без прийняття в експлуатацію заправний пункт автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці (а.с. 19-21).

31.10.2017 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №317 від 31.10.2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП у вигляді 8500 грн. штрафу за те, що керівник ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 не забезпечив здійснення авторського нагляду під час виконання будівельно-монтажних робіт заправного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці (а.с. 23-25).

Також 31.10.2017 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №318 від 31.10.2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 13 ст. 96 КУпАП у вигляді 8500 грн. штрафу за те, що керівник ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» ОСОБА_4 не забезпечив здійснення технічного нагляду під час виконання будівельно-монтажних робіт заправного пункту автомобілів (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці (а.с. 27-29).

Суд, при вирішенні даного спору, надає правову оцінку встановленим обставинам справи та виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), Порядком виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (далі - Порядок №466), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок №461), Законом України від 14.10.1994 №208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР), Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244 (далі - Порядок №244), тощо.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 вказував, що автомобільний заправний пункт, який по суті складається лише з цистерни і насоса за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці був встановлений на залізобетонній плиті із заземленням і не має фундаменту, але дає можливість підключення та функціонування без виконання будівельних робіт у зв'язку з чим не являється об'єктом будівництва.

Як встановлено судом з аналізу матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови №315 від 31.10.2017 року стало встановлення за результатами проведеної позапланової перевірки порушень у сфері містобудівної діяльності, а саме: самочинне без дозволу відповідних державних органів проведення будівельно-монтажних робіт з встановлення автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці.

Згідно з п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. №466 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно положень ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування», фундамент - це частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну.

Разом з тим, окремо виділяються фундаменти малозаглиблені, мілкого закладання, під якими розуміються фундаменти, які передають навантаження на грунт переважно через підошву фундаменту.

Відповідно до п. 5.1 ДБН, фундаменти проектуються виходячи з розрахункових схем, що передбачають, зокрема: тип власної конструкції фундаментів і жорсткості несучих конструкцій, що передають на них навантаження; спосіб влаштування фундаментів чи фундаментно-підвальних частин об'єктів (з вийманням чи без виймання грунту).

Фундаменти поділяють також за матеріалом (залізобетонні, бутобетонні, цегляні), видом та характером навантажень (згідно з ДБН В.1.2-2), технологічними умовами виготовлення тощо.

Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року №507, визначено, що споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Інженерні споруди - це об'ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

З паспорта на цистерну Ц-13,5 (Ц-13,5 ПС), наданого суду позивачем, суд встановив, що цистерна виготовлена заводом-виробником ДП «45 ЕМЗ», призначена для зберігання світлих нафтопродуктів, ємністю 14000 л. Цистерна обладнана майданчиком для обслуговування і сходами. В нижній частині встановлений патрубок з запорним краном DN40. Цистерна має опорну частину для установки на опорах або майданчику. Також позивачем надано гарантійний талон на лічильник і насос для дизельного пального (назва РА1-70) з якого встановлено, що даний виріб для подачі дизельного пального розроблено і виготовлено тільки для передачі дизельного пального із резервуарів, баків та ємностей (а.с. 63-66).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» було отримано паспорт заземлювального пристрою паливно-заправного комплексу (дизпаливо) ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» (а.с. 74-77).

Отже, із наданих суду доказів та пояснень представника позивача - адвоката ОСОБА_1 судом встановлено, що автомобільний заправний пункт (вид палива - дизель) по вул. Чехова, 13 у м. Вінниці було змонтовано на залізобетонній плиті.

В зв'язку з зазначеним, суд робить висновок, що даний автомобільний заправний пункт належить до категорії споруд як об'єктів будівництва, тому облаштування в їх основі залізобетонної фунтаментної плити є облаштуванням фундаменту (малозаглибленого, мілкого закладання), в зв'язку з чим розміщення заправника дизелю фактично є виконанням будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 року, №2245-III (далі Закон №2245-III), об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Згідно п.19 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою КМУ від 28.08.2013 року №808, зберігання, перероблення та транспортування вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу), а також технічні рішення з газопостачання населення і промислових підприємств є такими, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Відповідно до Закону №2245-III, небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров'ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям; порогова маса небезпечних речовин - нормативно встановлена маса окремої небезпечної речовини або категорії небезпечних речовин чи сумарна маса небезпечних речовин різних категорій.

Відповідно до статті 32 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров'я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об'єкті або які знаходитимуться зовні такого об'єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об'єкта (ч. 1 ст. 32).

Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством (ч. 2 ст. 32).

Клас наслідків визначається для кожного об'єкта - будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови) (ч. 3 ст. 32)..

Усі об'єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3 (ч. 5 ст. 32).

Пунктом 4.6.4. ДБН В.2.3-4:2007 визначено, що до першого екологічного класу належить будівництво нових об'єктів, що значно впливають на навколишнє природне середовище:

автозаправні станції (АЗС);

автозаправні газові накопичувальні компресорні станції (АГНКС).

Розробка матеріалів оцінки впливів на навколишнє природне середовище (ОВНС) при проектуванні об'єктів першого екологічного класу виконується у повному обсязі відповідно до вимог ДБН А.2.2-1.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Необхідність отримання документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт передбачено також п. 1.6 ДБН А.3.1-5-2009.

З паспорта на цистерну Ц-13,5 (Ц-13,5 ПС), наданого суду позивачем, суд встановив, що цистерна виготовлена заводом-виробником ДП «45 ЕМЗ», призначена для зберігання світлих нафтопродуктів, ємністю 14000 л, тобто перевищує 10 т (а.с. 63-66).

Отже, сумарна маса небезпечних речовин на автомобільному заправному пункті за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці, перевищує порогову масу, яка визначена у Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки, а тому вказаний автомобільний заправний пункт є об'єктом підвищеної небезпеки іможе бути ідентифікований за класом наслідків ССЗ та бути об'єктом V категорії складності будівництва.

Відповідно до п. 7.13. норм зміни №1 ДСТУ-Н Б В 1.2-16:2013 визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва додаток Д (перелік об'єктів будівництва, які можуть бути віднесені до IV і V категорії складності) відносяться автозаправні станції (комплекси) з проектною ємністю понад 10 т.

Крім того, з інформації наданої управлінням Держпраці у Вінницькій області №3462/17-11/09 від 22.08.2018 року суд встановив, що ідентифікація об'єкта підвищеної небезпеки - автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» не проводилася (а.с. 113-114).

Також матеріали справи не містять доказів, що відносно автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» проводилась його ідентифікація як потенційно-небезпечного об'єкта.

Вказане додатково свідчить про те, що автомобільний заправний пункт (вид палива - дизель) за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» є об'єктом підвищеної небезпеки.

За вказаних вище обставин та з урахуванням того, що автомобільний заправний пункт (вид палива - дизель) за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13, який є об»єктом будівництва підвищеної небезпеки, був встановлений самочинно, без дозволу відповідних державних органів, тому суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП, оскільки ні акт позапланової перевірки №251-ППЮ від 17.10.2017 року, ні протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2017 року, ні наявні матеріали справи не містять доказів про експлуатацію позивачем автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: вул. Чехова, 13 у м. Вінниці ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» (наприклад, чеки про купівлю пального на автомобільному заправному пункті (вид палива - дизель) за адресою: вул. Чехова, 13 у м.Вінниці ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп», докази фото-, відеофіксації, пояснення свідків, тощо).

За вказаних обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 96 КУпАП не доведена належними доказами, а тому постанова №316 від 31.10.2017 року підлягає скасуванню.

Щодо правомірності притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 12, 13 ст. 96 КУпАП, то суд враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» в особі директора ОСОБА_4 Декларацію про початок будівельних робіт автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13 не подавало, внаслідок чого технічний нагляд на об»єкті не здійснювався.

Також судом встановлено, що ні акт позапланової перевірки №251-ППЮ від 17.10.2017 року, ні протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2017 року, ні наявні матеріали справи не містять доказів про початок виконання будівельних робіт відповідно до чинного законодавства автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13.

За такого, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ТОВ «ДСЛ Енерджи Груп» відповідно до вимог чинного законодавства не розпочинались будівельні роботи щодо автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13 та Декларація про початок будівельних робіт автомобільного заправного пункту не подавалася, а притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері містобудування можливе лише під час проведення будівельних робіт та без забезпечення замовником авторського нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Пункт 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №903, передбачає, що авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Проте матеріали справи не містять доказів, що був виготовлений і затверджений проект будівництва автомобільного заправного пункту (вид палива - дизель) за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова, 13 та що замовником подавалася Декларація про початок будівельних робіт.

Таким чином, судом встановлено, що постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 12, 13 ст. 96 КУпАП було винесено без належного встановлення відповідачем обставин у справі про адміністративне правопорушення та доказів вини позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного слідує висновок про те, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності постанов №№316, 317, 318 від 31.10.2017 року щодо притягнення за ними позивача до адміністративної відповідальності, натомість вимоги позивача щодо даних оскаржуваних постанов суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 31.10.2017 року №№ 316, 317, 318 та закрити справу про адміністративне правопорушення, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Керуючись Законом України «Про архітектурну діяльність»,Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженимпостановою КМУ від 09.07.2014 №294, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011 р. №466, Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року №507, Переліком видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою КМУ від 28.08.2013 року №808, Порядком здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженогопостановою КМУ від 11.07.2007 року №903, ст.ст. 9, 33, 96, 245, 276, 280, 288 КУпАП,ст.ст. 2, 6-9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 31.10.2017 року №316 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 11 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_4 - закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 31.10.2017 року №317 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 12 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_4 - закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 31.10.2017 року №318 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 13 ст. 96 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 13 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_4 - закрити.

В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 31.10.2017 року №315 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 000 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, місцезнаходження за адресою: вул. Театральна, 14 м. Вінниця.

Повний текст судового рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя: