Справа № 500/2278/18
Суддя: Жук Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2278/18

04 грудня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Жука А.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі, в якому просить зобов'язати відповідача сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі подання щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9953,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.08.2018 року ОСОБА_1 при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу квартири номер 99 в житловому будинку номер 4в по вулиці Тролейбусній в місті Тернополі, сплачено 1 відсоток від вартості нерухомого майна, а саме 9953,30 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, хоча він не є платником даного збору в розумінні п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", так як придбавав житло вперше. На вимогу позивача про повернення безпідставно сплаченого збору Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області було відмовлено з тих підстав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно. Позивач вважає таку відмову протиправною, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 22 листопада 2018 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, представником Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 13.11.2018 року подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.27-28), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, а тому відмова повернути збір на обов'язкове державне пенсійне страхування є правомірною. Зазначено, що представлені позивачем документи не можуть вважатись достатніми для обґрунтування позовних вимог, оскільки вони не підтверджують факт придбання ним житла вперше.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області у судове засідання не з'явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 22.11.2018 розгляд справи було відкладено на 04.12.2018.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву від 22.11.2018 в якій просить розглядати справу без його участі в порядку письмового провадження. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 04.12.2018 не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України.

Дослідивши письмові докази, звіривши копії документів, що є в матеріалах адміністративної справи, з їх оригіналами, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2018 року між приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Національний резерв" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири номер 99 в житловому будинку номер 4в по вулиці Тролейбусній в місті Тернополі, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за №1487. Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу ціна нерухомого майна встановлена в розмірі 995330,00 грн. (а.с.12-13).

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивачем було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсоток від його вартості, що складає 9953,30 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 14.08.2018 року (а.с.10).

Кошти зараховані на відповідний рахунок та надійшли до державного бюджету, що підтверджується довідкою управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області №2023 від 06.11.2018 року (а.с.25).

Позивач 09.10.2018 року звернулись до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9953,30 грн., оскільки придбавав житло вперше і в розумінні п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" не є платниками даного збору (а.с.14).

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 11.10.2018 року №15269/07 повідомило ОСОБА_1 про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9953,30 грн. немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (а.с.15).

Не погоджуючись із такими рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні позовних вимог суд враховує наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абз.1 п.9 ст.1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час придбання позивачами нерухомості, як і станом на час розгляду справи, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбаває таку нерухомість. Водночас, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну "придбавають житло вперше", що міститься у п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України № 29-у/2000 від 23.03.2000 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Аналізуючи наведені норми, суд констатує, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як слідує з матеріалів справи, доказами придбання ОСОБА_1 нерухомого майна вперше є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.10.2018 року, згідно якої позивач є власником квартири номер 99 в житловому будинку номер 4в по вулиці Тролейбусній в місті Тернополі на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.08.2018 року (а.с.12-13).

Згідно довідки №05-18/359 від 22.10.2018 року, виданої ТВБВ №10019/023 філії - Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк", про те що ОСОБА_1 житлові чеки використав 24.12.1997 році на суму 2,25 грн. (а.с.17).

Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Зборівське районне бюро технічної інвентаризації" від 22.10.2018 року №92 (а.с.18) у ОСОБА_1 зареєстроване право власності на 1/4 частину житлової квартири в АДРЕСА_1 зареєстрованого 25.12.1997 на підставі свідоцтва про право власності на житло, про що зроблено запис в реєстрову книжку №1 реєстровий №105.

Разом з тим, суд звертає увагу, що використання житлових чеків та набуття права власності на житло внаслідок приватизації обєктів державного житлового фонду не можна розцінювати придбанням житла фізичною особою, оскільки таке придбання здійснювалось безоплатно з підстав визначених законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи відповідача про те, що позивачами не надано документів, які б підтверджували те, що житло було придбане ним вперше є безпідставними, оскільки Пенсійним фондом України не здобуто доказів того, що у позивачів у власності перебуває ще і інше майно, яке було придбане ними раніше, ще до укладення договору купівлі-продажу квартири від 14.08.2018 року.

Відсутність ж механізму перевірки органами Пенсійним фондом України інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач дійсно 14.08.2018 року вперше придбав житло за договором купівлі-продажу квартири номер 99 в житловому будинку номер 4в по вулиці Тролейбусній в місті Тернополі та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9953,30 грн., який підлягає поверненню.

Механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за № 988/18283.

Згідно з додатком до постанови Кабінету міністрів України № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" від 16.02.2011 року контроль за справлянням надходжень бюджету, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" покладено на Пенсійний фонд.

Відповідно до пп.7 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13.04.2011 року, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Оскільки, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачений позивачами при купівлі квартири, підлягає поверненню згідно положень Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, яким передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, вказані позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №19164028 від 29.10.2018 року (а.с.4).

Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місце: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі (, вул. Листопадова, 3, м. Тернопіль, 46000) про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, Тернопільська обл.) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (, вул. Листопадова, 3, м. Тернопіль, 46000) подання про повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9953,30 гривні (дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три гривні 30 копійок).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, Тернопільська обл.) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір на суму 704,80 гривні (сімсот чотири гривні 80 копійок) згідно квитанції № ПН 19164028 від 29.10.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.