Справа № 614/1125/18
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/1125/18
провадження: 2-а/614/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1125/18

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до інспектора УПП в Харківській області МУРЗІНА СТАНІСЛАВА ІГОРЕВИЧА

про скасування адміністративної постанови

за участю учасників справи:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

13.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора УПП в Харківській області Мурзіна С.І. серії НК №423443 від 05.11.2018 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

5 листопада 2018 р. інспектором УПП в Харківській області Мурзіним С.І. було винесено постанову серії НК №423443 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до змісту постанови позивач керував автомобілем, який не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3 в ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови, інспектор Мурзін С.І. зупинив позивача 05.11.18 р. о 17.00 год. на М-03 шосе Ростовське при виїзді з м. Харків, де останній керував автомобілем НОМЕР_1, інспектор наголосив про відсутність проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу та виніс вищевказану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Вважає постанову не обґрунтованою, оскільки обов'язок проходження технічного контролю не розповсюджується на вказаний автомобіль, оскільки він не використовується для перевезення людей та для отримання прибутку, лише для власних потреб і відноситься до категорії «В».

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 14.11.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття спрощеного позовного провадження від 14.11.2018 року відповідач отримав 19.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15).

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на 03.12.2018 р. відзив до Борівського районного суду Харківської області не надійшов.

Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем його роботи, що відповідає положенням ч. 9 ст. 126 КАС України. Причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.194, ч. 3 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.11.2018 р., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.7). Відповідно до копії поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8472077 від 05.04.2018 р. автомобіль НОМЕР_2, не підлягає обов'язковому технічному контролю (ОТК) (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль НОМЕР_2, належить ОСОБА_1 (а.с.9).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 222 КУпАП встановлює, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п. 1,6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Судом встановлено, що позивач 05.11.2018 р. керував легковим автомобілем, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить до типу «спеціалізований вантажний» категорії «фургон малотоннажний - В» і тому не відноситься до категорії автомобілів, які підлягають обов'язковому технічному контролю. Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вказаний автомобіль видано з поміткою не підлягає обов'язковому технічному контролю (ОТК).

Державний стандарт України ДСТУ 2984-95, затверджений і введений в дію наказом Держстандарту України №31 від 25 січня 1995 р., установлює терміни визначення основних понять дорожніх транспортних засобів, які призначені для перевезення людей та (чи) вантажів, а також спеціального устаткування. Відповідно до цього стандарту: вантажний автомобіль спеціалізований - вантажний автомобіль, обладнаний засобами самонавнтаження - само розвантаження або іншим спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення вантажів певних категорій.

Наведене свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Крім того, доказів стосовно того, що даний автомобіль використовується у комерційних цілях, тобто для отримання прибутку не надано.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, оскільки крім оскаржуваної постанови матеріали справи не містять жодного іншого доказу.

При цьому, Верховний Суд в складі колегіі суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 р. висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 20, 77, 90, 126, 162, 194, 205, 229, 242-246, 257-262, 295, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, на підставі ст.ст. 7, 121, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 276 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області МУРЗІНА СТАНІСЛАВА ІГОРЕВИЧА про скасування адміністративної постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора УПП в Харківській області Мурзіна С.І. серії НК №423443 від 05.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.