Справа № 826/8815/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2018 року № 826/8815/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М. дослідивши матеріли адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач - 2) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у місті Києві підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи на ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з підстав викладених у листі №10725/03/Н-2687 від 20.03.2018;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 04.05.2017, виходячи з наявної вислуги 25 років 01 місяць 14 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2017 був звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію». Листом №Н-344 -оп/125/05/62-2018 від 22.02.2018 відповідач-1 повідомив, що правові підстави для призначення пенсії за вислугою років відсутні, у зв'язку з відсутністю необхідної календарної вислуги 23 роки 6 місяців і більше. Вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідач-1 враховував лише календарну вислугу, без включення вислуги в пільговому обрахуванні, яка становить 25 років, 01 місяць та 14 днів. Просить визнати протиправними дії відповідача - 1 щодо відмови у підготовці документів, зобов'язати підготовити та направити документи до відповідача - 2. Зобов'язати відповідача - 2 призначити пенсію за вислугу років з 04.05.2017 з наявної вислуги 25 років 01 місяць 14 днів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2018 відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) та запропоновано відповідачам в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Представниками відповідачів отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення але не скористались правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження від 05.02.2018.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 14.12.1995 прийнятий на службу до Головного управління МВС України в місті Києві. Звільнений 06.11.2015 у зв'язку з переходом на службу до Національної поліції України.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві №1517 о/м від 29.12.2017 звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчислені складав 22 роки 11 місяців 18 днів, у пільговому обчислені -25 років, 01 місяць 14 днів.

З метою підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України відповідних документів для призначення пенсії за вислугу років 08.02.2018 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України в місті Києві із відповідною заявою.

Листом №Н-344-оп/125/05/62-2018 від 22.02.2018 позивачу повідомлено про відмову в задоволенні його вимог з підстави відсутності у останнього календарної вислуги для призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначені в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також регулюються постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені у статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, поставною Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Згідно з підпунктом «г» пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, до вислуги років для призначення пенсій вищевказаним особам, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.12.1995 по 29.12.2017, на день звільнення займав посаду заступника начальника відділу поліції №1 - начальника слідчого відділення Солом'янського управління поліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, відповідач зазначає, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших», пенсія за вислугу років призначається особам, які звільненні зі служби з 01.10.2017 по 30.09.2018 і на день звільнення мають 23 календарних роки та 6 місяців та більше. Тому, оскільки позивач на день звернення з заявою мав календарну вислугу меншу, ніж 23 роки, то він не має права на призначення такої пенсії у розумінні статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, із аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей вбачається, що приписи останніх не ставлять у залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. Крім того, нормами вказаних нормативно-правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватися до вислуги років для призначення особі відповідної пенсій, а впливають лише на розмір пенсії.

Як уже зазначалося, вислуга позивача в органах внутрішніх справ складає: в календарному обчисленні - 22 років 11 місяця 18 днів; у пільговому обчисленні - 25 років 01 місяці 14 день, що є достатньою підставою для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідачі помилково дійшли висновків, які зазначені в листах, що позивач не набув права на пенсію за вислугу років, посилаючись на положення статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не враховуючи при цьому норми статті 17-1 цього ж Закону, яка чітко вказує, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто дана норма є спеціальною по відношенню до статті 12 Закону, яка визначає загальні умови призначення пенсій за вислугу років.

Отже суд приходить до висновку, що позивач є тією особою, яка має право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Головне управління Національної поліції у місті Києві підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи на ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах суд зазначає наступне.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі по тексту - Порядок № 3-1).

Згідно з, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно правових положень Порядку № 3-1, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Разом з тим, пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (статті 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У порушення вимог пункту 12 Порядку № 3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, зважаючи на недоведеність та необґрунтованість дій відповідача -1 щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві суд зазначає наступне.

Головне управління Національної поліції у місті Києві в порушення вимог Порядок №3-1 не направило документи для призначення пенсії ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві. Враховуючи зазначене у відповідача -2 не виникло обов'язку для призначення пенсії за вислугою років.

Вимога позивача в частині визнання протиправної відмови викладеної в листі №10725/03/Н-2687 від 20.03.2018 не підлягає задоволенню, оскільки у вказаний лист вказаний лист не є обов'язковим для виконання, містить виключно інформаційний характер, а тому не може бути скасований.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовної вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині зобов'язання призначити пенсію оскільки вона є передчасно заявленою.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи позивачу в направленні до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років, не дотримався вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, дане рішення не може відповідати приписам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та направлення подання до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та як наслідок зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України

З урахуванням викладеного та беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 72-78, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1(АДРЕСА_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах;

3. Визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо направлення подання до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

4. Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2819,20 грн. (дві тисячі вісімсот дев'ятнадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції м. Києві (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук