Справа № 826/5614/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

19 листопада 2018 року № 826/5614/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., представника позивача Токовенка О.В., представника відповідача Андрущенко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

05.04.2016 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до з позовом до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (відповідач 1) про:

- визнання бездіяльності щодо неоформлення у місячний строк після завершення виконання завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції відповідних документів та ненадання їх на розгляд Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення в наказ "Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах про антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областях", який є підставою для надання статусу учасника бойових дій у відповідності до вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 №413, - протиправною;

- зобов`язання належним чином оформити документи, які підтверджують факт виконання завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції та надати їх на розгляд Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення в наказ "Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах про антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областях", який є підставою для надання статусу учасника бойових дій у відповідності до вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 №413.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом заступника голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України "Про організацію стажування працівників ДЗЕ" від 22.08.2017 №882 його відряджено для проходження стажування з 28.08.2017 по 27.12.2017 до Управління захисту економіки в Луганській області. Згідно посвідчення про відрядження №6 він перебував в місті Сєвєродонецьк Луганської області 122 дні з 28.08.2017 по 27.12.2017. За період перебування в Луганській області неодноразово здійснював виїзди до лінії розмежування в район міста Попасна і селища міського типу Новотошківське Луганської області для проведення усіх необхідних слідчих дій та виконання доручень по кримінальних провадженнях досудове розслідування яких здійснювалося працівниками Управління захисту економіки в Луганській області.

Після завершення відрядження позивач звернувся до начальника Управління захисту економіки в Луганській області із проханням надати інформацію про вчинення дій щодо формування документів та подальшого їх скерування до Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для включення його у відповідний наказ з метою отримання статусу "Учасника бойових дій", однак листом від 31.01.2018 №864/39/111/01-2018 "Про надання інформації" відповідач 1 безпідставно відмовив позивачу у видачі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2018 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2018 залучено до участі у справі співвідповідача - Департамент захисту економіки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) (відповідач 2).

Відповідачі подали відзиви на адміністративний позов в яких вказали на відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та зазначили, що позивач був направлений наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №882 від 22.08.2017 для проходження стажування як виду післядипломної освіти. Стажування позивача хоч і проходило в районі проведення АТО, але не було пов`язане із виконання завдань, безпосередньо пов`язаних з проведенням заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів. Вважає, що стажування позивача на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м. Сєвєродонецьк) Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної полації України не можна вважати повноцінним "виконанням обов`язків", насамперед з тих підстав, що наказ про його відрядження чітко визначає його сутність - стажування, не залучення до АТО чи виконання службових обов`язків, в наказі відсутні вказівки щодо наявності або можливості забезпечення позивача форменним одягом, спеціальними засобами, вогнепальною зброєю, наявністю допуску та доступу до державної таємниці за відповідною формою, що є невід`ємними складовими виконання обов`язків.

Відповідачі вважають, що позивач помилково розглядає факт проходження стажування у зоні проведення АТО таким, що дає право йому вважатися учасником АТО. Відрядження позивача не мало свою метою боротьбу з тероризмом. У зв`язку з чим відповідач стверджує, що позивачем жодним чином не виконувалися завдання, пов`язані із участю в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача 2 заперечила проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача 1 в засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

В свою чергу суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

На підставі наказу заступника голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України "Про організацію стажування працівників ДЗЕ" від 22.08.2017 №882 майора поліції ОСОБА_1 відряджено для проходження стажування з 28.08.2017 по 27.12.2017 до Управління захисту економіки в Луганській області.

Згідно посвідчення про відрядження №6, виданого позивачу Управлінням захисту економіки у місті Києві посвідчення про відрядження, ОСОБА_1 перебував в місті Сєвєродонецьк Луганської області 122 дні з 28.08.2017 по 27.12.2017.

За період перебування в Луганській області позивач неодноразово здійснював виїзди до лінії розмежування в район міста Попасна, села Жолобок та села Новотошківське Луганської області для проведення усіх необхідних слідчих дій та виконання доручень по кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437 від 21.06.2016 та №3000595 від 01.09.2016, досудове розслідування яких здійснювалося працівниками Управлінням захисту економіки в Луганській області.

Після завершення відрядження позивач звернувся до начальника Управління захисту економіки в Луганській області із проханням надати інформацію про вчинення дій щодо формування документів та подальшого їх скерування до Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для включення позивача у відповідний наказ "Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областях" та надання статусу "Учасника бойових дій".

Однак відповідь на заяву позивачу від відповідача не надходила.

Адвокатом позивача направлено адвокатський запит до начальника Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо надання довідки на ім`я позивача про безпосередню участь в проведені антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, згідно з Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.

У відповідь на адвокатський запит, листом від 31.01.2018 №864/39/111/01-2018 "Про надання інформації" за підписом начальника Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України полковника поліції Камишанського О.Ю. повідомлено про відсутність підстав для видачі довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача 1, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно зі статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію", однією із форм професійного навчання поліцейських є післядипломна освіта.

Відповідно до підпункту "и" пункту 4 частини четвертої розділу ХV Перехідних положень Закону України "Про вищу освіту", післядипломна освіта - це спеціалізоване вдосконалення освіти та професійної підготовки особи шляхом поглиблення, розширення та оновлення її знань, умінь і навичок на основі здобутої раніше вищої освіти (спеціальності) або професійно-технічної освіти (професії) та практичного досвіду.

Післядипломна освіта включає, зокрема, стажування як набуття особою досвіду виконання завдань та обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Вказаною правовою нормою також передбачено, що особа, яка успішно пройшла навчання за програмою післядипломної освіти, отримує відповідний документ, зразок якого затверджується засновником (засновниками) навчального закладу або уповноваженим ним (ними) органом.

Статтею 75 Закону України "Про Національну поліцію" також передбачено, що післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: 1) спеціалізації; 2) перепідготовки; 3) підвищення кваліфікації; 4) стажування.

Порядок організації післядипломної освіти поліцейських установлює Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням положень цього та інших законів.

Згідно з пунктом 1 розділу І Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 24.12.2015 №1625, цим Положенням визначаються організаційно-правові засади організації післядипломної освіти працівників Національної поліції України (далі - поліція), що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів, фахівців та робітничих кадрів (далі - працівники поліції).

Метою післядипломної освіти є задоволення індивідуальних потреб працівників поліції в особистому професійному зростанні, забезпечення потреб держави у кваліфікованих кадрах високого рівня професіоналізму та культури, здатних компетентно і відповідально виконувати свої функції (п. 3 розділу І даного Положення).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ даного Положення, одним із видів післядипломної освіти є стажування, яке передбачає набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Положення, стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.

Водночас пунктом 2 розділу ІХ Положення визначено вичерпний перелік працівників поліції, які згідно з законом зобов`язані пройти стажування, зокрема:

- працівники поліції, які зараховані до кадрового резерву;

- для просування по службі;

- працівники поліції, які вперше призначені на посади керівного складу Національної поліції України;

- інші працівники поліції - при призначенні на нову посаду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

За приписами статті 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, крім іншого, є Національна поліція.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" встановлено, що до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено міста Сєвєродонєцк, Попасна, Щастя та селище міського типу Новотошківське Луганської області.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 1 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які, захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.

Пунктом 2 даного Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 4 вказаного вище Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, зокрема, є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

За змістом пункту 1 розділу ІІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 №405 (зі змінами і доповненнями), комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:

1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;

3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Положення, комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів, зокрема, витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень) (п. 3 розділу ІІІ цього ж Положення).

Суд беру до уваги твердження позивача щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не оформлення у місячний строк після завершення виконання позивачем завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції відповідних документів та не надання їх на розгляд Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення у відповідний наказ, оскільки пунктом 2 Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції встановлено вичерпний перелік працівників поліції, які згідно з законом зобов`язані пройти стажування.

Судом встановлено, що наказом від 01.07.2017 №212 о/с позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії злочинам в аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин та інтелектуальної власності Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

За таких обставин суд вважає, що позивач не відноситься до жодної із встановлених в пункті 2 Положення категорії працівників, які зобов`язані проходити стажування, як вид післядипломної освіти.

Відповідачами жодних належних та допустимих доказів спростування вищенаведеного суду не надано.

Крім того, у справі містяться рапорти, складені начальником МВ №1 (м. Сєвєродонецьк) Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2 протягом періоду відрядження позивача, які були направлені начальнику Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України полковнику поліції Камишанському О.Ю. у яких зазначено, що діяльність позивача не була пов`язана із навчальним процесом.

Судом встановлено, що позивач виконував ті самі обов`язки, які визначаються його посадовою інструкцією.

Суд також звертає увагу, що згідно з пунктом 1 розділу ІV Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, післядипломна освіта здійснюється за державним замовленням у межах виділених бюджетних коштів на фінансування цього виду освітньої діяльності.

Окрім того, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували, що стажування позивача, як вид післядипломної освіти, здійснювалося на підставі державного замовлення у відповідності до вимог законодавства.

Також суд звертає увагу на те, що наявними в матеріалах справи рапортами підтверджується факт перебування позивача на першій лінії розмежування в місті Попасна, селі Жолобок та селі Новотошківське Луганської області, що є територією проведення антитерористичної операції.

За змістом статті 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористичною операцією є комплексом скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", до проведення антитерористичної операції, крім інших, залучаються особовий склад Національної поліції України.

Пунктом 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема, поліцейським, які брали безпосередню участь в забезпеченні проведення антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Враховуючи відсутність законодавчо визначеного поняття "безпосередньої участі в забезпеченні проведення антитерористичній операції", суд доходить висновку, що діяльність особового складу Національної поліції, пов`язаної із виконанням завдань щодо охорони правопорядку, боротьбою зі злочинністю, в тому числі, і боротьба з тероризмом є однією із форм безпосередньої участі в забезпеченні проведення антитерористичної операції.

Системний аналіз вищезазначених норм права, а також з`ясування обставин та дослідження доказів у даній справі, вказує на обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем виконувалися завдання, пов`язані із запобіганням та припиненням злочинної діяльності та забезпечення безпеки населення на території проведення антитерористичної діяльності, що за своєю природою є формою боротьби з тероризмом.

Така бездіяльність відповідачів у формі зволікання в формуванні відповідних документів позивача та скеруванні їх до Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення у відповідний наказ є протиправною, оскільки не відповідає критерію законності (п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України) та обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на необхідності ефективного способу захисту порушених прав в разі зловживання владними суб`єктами своїми дискреційними повноваженнями та зазначає, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 01.03.2002, рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011).

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом.

У даній справі відповідачем - суб`єктом владних повноважень не було наведено жодних доказів на підтвердження того, що його бездіяльність відповідає нормам чинного законодавства України.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявної у матеріалах справи квитанції №0.0..1 від 02.04.2018 позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не оформлення у місячний строк після завершення виконання майором поліції ОСОБА_1 завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції відповідних документів та ненадання їх на розгляд Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення в наказ «Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областях», який є підставою для надання статусу учасника бойових дій відповідно до вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, - протиправною.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України оформити належним чином документи, які підтверджують факт виконання майором поліції ОСОБА_1 завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції, та надати їх на розгляд Антитерористичного Центру при Службі безпеки України для подальшого включення в наказ «Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областях», який є підставою для надання статусу учасника бойових дій відповідно до вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (місцезнаходження юридичної особи: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Партизанська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 40111732).

Відповідач - Департамент захисту економіки Національної поліції України (місцезнаходження юридичної особи: 01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 40111732).

Повний текст рішення складено 26.11.2018.

Суддя О.М. Чудак