Справа № 462/5760/18
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5760/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, у якому просить скасувати постанову серії ВР №183710, складену поліцейським ВнОДДЗ бат. УПП у Л/о ДПП капітаном поліції ОСОБА_4 від 05.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позову вказав, що 05.09.2018 року відносно нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 225,00 грн., однак вважає вказану постанову незаконною, оскільки поліцейський, який склав вказану постанову не надав доказів вини позивача, а також склав таку постанову на місці зупинки автомобіля, порушив права позивача. Вказав, що він особисто не здійснював керування автомобілем 05.09.2018 р., а на момент приїзду працівників поліції він зясовував конфлікт із своєю дівчиною. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню, а тому позивач просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала із підстав викладених у ньому. Просила позов задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, який у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Неприбуття відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, вивчивши зібрані по справі докази, оглянувши відеозаписи із нагрудного відеореєстраторів поліцейських, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 05.09.2018 року капралом поліції ВноДДЗ батальйону УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №183710 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн./а.с.12/.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що 05.09.2018року о 20.10 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 557 км ОСОБА_3 здійснив зупинку автомобіля ближче 10 м до перехрестя, чим порушив п. 15.9 ґПравил дорожнього руху України.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України визначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №183710 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП складена відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення накладено правомочним органом, жодних порушень прав позивача судом не встановлено.

Суд критично оцінює надані в судовому засіданні покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які вказали, що ОСОБА_3 05.09.2018 р. не керував автомобілем марки «Шкода» н.з. RP 70677, а тому не вчиняв адміністративного правопорушення та ствердили, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_7, оскільки вказані свідки є колишньою дівчиною та товаришем ОСОБА_3, а тому їхні свідчення спрямовані на захист позивача та не узгоджуються із дослідженими доказами у справі.

Як вбачається із оглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського, автомобіль «Шкода» н.з. RP 70677 знаходиться на проїжджій частині дорогиближче 10 м до перехрестя з увімкненими габаритами, що вказує на те, що даним автомобілем здійснювали керування.

На відео зафіксовано екіпаж патрульних, свідка ОСОБА_6 та позивача ОСОБА_3, натомість ОСОБА_7 на місці події немає.

Крім цього, доводи позивача та свідків про те, що автомобілем «Шкода» н.з. RP 70677 05.09.2018 р. керував ОСОБА_7 спростовуютьсявказаним вище відеозаписом із нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_6, в яких вона вказала, що між нею та ОСОБА_3 відбувся конфлікт, після якого вона прийшла на місце події пішки, а ОСОБА_3 приїхав за нею на автомобілі «Шкода» та оскільки конфлікт між ними продовжувався, він вийшов з автомобіля. Також ОСОБА_6 на місці події пояснила, що просила ОСОБА_3 забрати автомобіль з дороги, оскільки такий перешкоджає руху інших транспортних засобів, нащо ОСОБА_3 відмовився.

Також суд бере до уваги, що на місці події ОСОБА_6 жодного разу не вказала на присутність 05.09.2018 р. ОСОБА_7

Суд приймає до уваги вказані пояснення свідка ОСОБА_6 дані безпосередньо на місці події, оскільки такі є чіткими, ствердними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач 05.09.2018 р. особисто здійснював керування автомобілем «Шкода» н.з. RP 70677 на автодорозі Київ-Чоп М-06 557 км та здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача є необґрунтованими, спрямовані на уникнення відповідальності, оскільки факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведено, під час винесення постанови дотримано прав позивача, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, про що свідчить розмір накладеного адміністративного стягнення, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5-10, 14, 20, 44, 47, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Бориславський Ю.Л.