Справа № 820/3627/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3627/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання Жданюк Г.О.

за участі представника відповідача Коротун В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року (головуючий І інстанції Мар'єнко Л.М., повний текст рішення складено 05 липня 2018 року) по справі № 820/3627/18 за позовом ОСОБА_2 до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк", в якому просив суд:

- визнати протиправними дії КО "Харківський зоопарк" щодо відмови надати відкриту за режимом доступу публічну інформацію, яка має публічний інтерес, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк";

- зобов'язати КО "Харківський зоопарк" надати позивачу протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності постанови суду, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк", крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої статті 12 Закону України "Про засади та запобігання та протидії корупції", а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також реєстрації місця проживання, дати народження декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" у вигляді відмови в наданні інформації на запит ОСОБА_2 щодо отримання публічної інформації від 07.11.2017 №ОВ-23.

Зобов'язано Комунальну організацію "Харківський зоологічний парк" надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_2 від 07.11.2017 №ОВ-23 у строк, визначений статтею 20 Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI, відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста Комунальної організації "Харківський зоологічний парк", крім відомостей, зазначених в абзаці 4 частини 1 статті 47 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийняте з порушенням норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що відповідь на звернення позивача була надана та є цілком обґрунтованою. Директор КО «Харківський зоопарк», яка є комунальною установою працює на підставі контракту укладеного з Харківською міською радою та діє відповідно до статуту організації. З огляду на положення ЗУ «Про культуру», роз'яснення керівника Департаменту фін.контролю та моніторингу способу життя НАЗК від 28.02.2018 р. заступн.директора, глав бух, головний економіст не відносяться до посад, обіймаючи які ці особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тому вони не мали можливості надати по цим особам відповідну інформацію.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги. На запит суду апеляційної інстанції зазначив, що зазначені у запиті особи за своїми посадами не є такими, що подавали відповідні декларації. Стосовно директора, то усі дані по деклараціям в КО «Харківський зоологічний парк» не перебувають у відповідача, бо він не їх утримувачем, тому як директор працює за контрактом, а відповідач є комунальною установою Харківській міськраді. У відповідача не знаходяться на зберіганні такі декларації.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Неявка позивача в судове засідання, обов'язковість якої не визнавалась, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторони за наявними у справі документами.

Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, характер спору, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, 257 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач звернувся до КО "Харківський зоологічний парк" з інформаційним запитом від 07.11.2017 №ОВ-23 про доступ до публічної інформації (а.с.10).

У своєму зверненні, з огляду на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ЗУ «Про інформацію» Позивач просив відповідача надати копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 2011-2016 років суб'єктів декларування, які у вказаний період часу обіймали посади директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста КО "Харківський зоопарк".

Листом від 10.11.2017 №523/9-4, за підписом директора КО "Харківський зоопарк" ОСОБА_3, позивача повідомлено про те, що посада директора КО "Харківський зоопарк" не відноситься до посад, обіймаючи які особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Директор КО "Харківський зоопарк" працює на підставі контракту, укладеного з Харківською міською радою (а.с.10).

Також у вказаному листі зазначено про те, що посади заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста також не відноситься до посад, обіймаючи які особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, КО "Харківський зоопарк" не може надавати на інформаційний запит копії декларацій про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру директора, заступників директора, головного бухгалтера, головного економіста за запитувані періоди (а.с.11-12).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції висновувався на тому, що відповідач відноситься до заповідної території загальнодержавного значення, який фінансується за рахунок державного бюджету. Отже, відповідно до чинного законодавства директор, заступники директора, головний бухгалтер, головний економіст є посадовими особами КО "Харківський зоопарк", які зобов'язані подавати декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру до 2016 року в паперовому вигляді, а з 2016 року у електронному на сайті НАЗК. Відповідач є розпорядником публічної інформації, а тому з огляду на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про інформацію» зобов'язаний був надати інформацію за запитом позивача у строк встановлений Законом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи та надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Засновником КО "Харківський зоологічний парк" є Харківська міська рада, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та громадських організацій.

Судом досліджений також наданий Статут КО «Харківський зоологічний парк» затверджений 06.10.2017 року. Власником майна Зоопарку є Харківська міська рада та безпосередньо підпорядкований Департаменту комунального господарства Харківської міської ради. Зоопарк є неприбутковою організацією у сфері культури. Очолює Зоопарк директор, який призначається на посаду за контрактом, укладеного із Харківським міськголовою та звільняється з посади згідно до законодавства України. Директор має заступників, права і обов'язки заступників директора та працівників визначаються посадовими інструкціями та інш. трудовий колектив складають усі робітники Зоопарку. Зоопарк також підзвітний Департаменту комунального господарства Харківської міської ради.

Право фізичної особи на спрямування запитів (заяв) до відповідних суб'єктів влади, надання та отримання відповіді на ці звернення врегульовано та закріплено не лише на рівні закону, але ж і в Конституції України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 2 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІІ, визначені основні інформаційних відносин.

Відповідно до статей 5, 7 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Частиною 5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Таким чином, подання позивачем запиту від 07.11.2017 року із формуванням в них питань, на які підлягало надання відповіді суб'єктом розгляду, є беззаперечним правом позивача, як суб'єкта звернення. Таке право позивача засновано та сформовано ним на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року, в редакції на час виникнення спірних правовідносинах (надалі Закон №2939). В межах справи право позивача на звернення із запитом не заперечується. Відповідно Закону України "Про доступ до публічної інформації", запитувана позивачем інформація не можна вважати конфіденційною та не відноситься до інформації з обмеженим доступом, виключення складають лише обмежень щодо певних персональних даних.

В той же час, предметом спору не є законність або незаконність подання чи не подання зазначеними у запиті працівниками відповідних декларацій за відповідний період 2011-2016 р.р., зазначений характер правовідносин перебуває за межами розгляду цієї справи.

Формуючи висновки щодо того, що директор, заступники директора, головний бухгалтер, головний економіст, як посадові особи КО "Харківський зоопарк" зобов'язані були подавати відповідні декларації про майно, суд першої інстанції сформував в межах цієї справи не властиві йому висновки та надав наперед оцінку зобов'язального характеру відносно цих осіб, які не є учасниками цього спору. Тобто, безпідставно вирішив обов'язки цих осіб у сфері запобігання корупції без належної оцінки корупційного законодавства, без їх участі. У випадку безпідставного не подання такими особами відповідних декларацій, існують інші юридично-правові заходи контролю та впливу з боку уповноважених на те контролюючих органів влади.

Основним спірним питанням в межах справи є саме можливість надання відповідачем тієї інформації, яку запитує позивач, а саме копії декларацій відповідних працівників Зоопарку. Відповідачем фактично не заперечується право позивача на отримання декларацій, але ж відповідач не може їх надати, бо у них відсутні взагалі такі декларації.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону № 2939-VІ, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, Законом № 2939-VІ передбачені вичерпні випадки відмови розпорядником інформації в задоволенні публічного запиту.

Відповідно до частини 1 стаття 1 Закону №2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З огляду на системний та правовий аналіз положень Закону №2939, колегія суддів зазначає, що можливість для надання інформації на запит існує у тому випадку, коли така інформація перебуває у володінні того чи іншого розпорядника публічної інформації та якщо така інформація була отримана або створена в процесі виконання таким суб'єктом відповідних обов'язків. Тобто, у випадку відсутності у володінні особи публічної інформації, до якого спрямований відповідний запит, то відповідно така особа не може фізично надати запитувану інформацію.

Як встановлено за матеріалами справи, на запит КО «Харківського зоологічного парку», керівником Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя НАЗК надане повідомлення від 28.02.2018 року відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції», що з огляду на положення ЗУ «Про культуру», ЦК України, дія ч.5 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється на посадових осіб закладів культури (різних організаційно-правових форм), які здійснюють основну діяльність у сфері культури, що підтверджується установчими документами та відомостями з ЄДР. Висновок про обов'язковість конкретної особи подати декларацію відповідно до ст..45 цього Закону можна зробити з урахуванням обставин конкретного випадку.

Таким чином, неможливість надання запитуваної інформації відповідач обумовлює не поданням заступниками директора, головним бухгалтером, головним економістом КО "Харківський зоопарк" декларацій з 2011 - 2016 роки, як особами, що не відносяться до посад, обіймаючи які, ці особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто внаслідок відсутності таких даних.

Щодо директора організації, то представник відповідача вказував на відсутність таких декларація саме у відповідача, через підпорядкованість КО "Харківський зоологічний парк" до Департаменту комунального господарства Харківської міської ради.

Суд першої інстанції не в достатній мірі встановив обставини того, чи подавали взагалі наведені у запиті особи декларації як суб'єкти декларування до Зоопарку, чи перебувають у відповідача такі декларації, щоб мати можливість їх надати на запит. При чому, колегія суддів ще раз наголошує на тому, що предметом спору не є законність або незаконність неподання такими суб'єктами відповідних декларацій.

Відсутність у відповідача у володінні, як розпорядника публічної інформації обумовлює неможливість її надання на запит позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції внаслідок надання невірної правової оцінки спірним правовідносинам, через невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, призвело до безпідставного висновку щодо часткового задоволення позову.

Колегія суддів, з урахуванням приписів ст.317 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище судом апеляційної інстанції підстав.

Керуючись ст. ст.ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 262, 263, 292, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунальної організації "Харківський зоологічний парк"- задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року по справі № 820/3627/18- скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний зміст постанови виготовлений 04 грудня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд