Справа № 814/609/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/609/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Коваля М. П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС" (далі - ТОВ "НікЮТАС") звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі -ДФС України) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 р. №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/3313297, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979, якими ТОВ "НікЮТАС" відмовлено в реєстрації податкових накладних від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21 та зобов'язати відповідача зареєструвати ці накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зобов'язати відповідача надати до суду звіт про виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірними рішеннями комісії ДФС в реєстрації податкових накладних відмовлено саме з підстав «надання платником податку, копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних». На думку позивача, фіскальним органом вищої інстанції лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизованої обставини. ТОВ "НікЮТАС" зазначає, що всі супровідні документи відносно відповідних фінансово-господарських операцій оформлені з урахуванням норм і стандартів бухгалтерського обліку та чинного законодавства України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року позовні вимоги ТОВ "НікЮТАС" задоволено. Визнано протиправними та скасувано рішення ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 р. №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979. Зобов'язано відповідача зареєструвати податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮтас" від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21.".

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в спірних рішеннях відповідача, не вказано останнім в чому саме вбачається порушення складання документів, які подано ТОВ "НікЮТАС" або яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ДФС України подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова суду винесена з порушення норм матеріального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення комісії про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації складається за формою згідно з додатками Порядку роботи комісії ДФС Украйни, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 16 червня 2017 року № 752/30620. Підписується, реєструється та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "НікЮТАС" спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що між позивачем та TOB «АТ Каргілл» були укладені договори від 18.09.2017 р. Р04303 від 25.09.2017 р. №CVP04908, від 29.09.2017 р. №CVP05118, від 09.10.2017 р. 1VP05582, від 12.10.2017 р. №№CVP05909 на поставку соняшника. Поставлений товар придбавався у філії «Дніпропетровський кінний завод №65» ДГІ «Конярство України».

Крім того, між позивачем та ТОВ «Агро-Ютас» укладено договір від 01.07.2017 р. №01/07/16-2017 про перевезення вантажу.

На виконання названих вище господарських операцій ТОВ "НікЮТАС" були складені податкові накладні від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21, які були подані на реєстрацію до відповідача.

На підставі п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України контролюючим органом зупинено реєстрацію названих вище податкових накладних.

У квитанціях про реєстрацію податкових накладних вказано, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів їни від 13.06.2017 р. № 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 р. за № 753/30621 (далі - Критерії).

За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах за УКТЗЕД 71.20.1 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

01.12.2017 р., 05.12.2017 р., 08.12.2017 р. та 11.12.2017 р. позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації яких зупинена, а також додано документи на підтвердження господарських операцій із своїми контрагентами.

Рішеннями ДФС України від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 р. №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979 позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Зі змісту оскаржених рішення вбачається, що підставою для їх прийняття слугувало надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 цього кодексу визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом шостим Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (Порядок № 190).

Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 566 (далі - Наказ № 566).

Відповідно до п. 16 названого наказу, комісією розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Згідно пунктів 20 та 21 Наказу № 566 встановлено, що рішення з питань, що розглядаються на засіданнях Комісії, приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії є ухвальним.

Рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації складається за формою згідно з додатком до цього Порядку, підписується, реєструється та надсилається платнику податку на додану вартість у порядку, встановленому статтею 42 розділу ІІ Кодексу, протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Номер рішення Комісії складається з порядкового номера реєстрації та коду платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, або податкового номера, або реєстраційного номера облікової картки платника податків, або серії та/або номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Комісія у день прийняття рішення вносить відповідний запис до Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації.

В свої апеляційній скарзі контролюючий орган зазначає, що відповідно до чинного законодавства у відповідача наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, виходячи із системного тлумачення норм права, наведеного вище, наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, є прийняття рішень.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови в реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідних рішень Комісії, адже у квитанціях, які направлені на адресу ТОВ "НікЮТАС", відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

При цьому, платником податків надано до контролюючого органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій на вимогу відповідача..

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, ДФС України в рішеннях не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання відповідачем загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до Критерію.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що Постановою № 190 установлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Зміст вказаних правових норм свідчить, що відмова у реєстрації податкових накладних з підстав, наведених у Постанові № 190, можлива лише у випадку попереднього зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом, тоді як позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних позивача без попереднього зупинення їх реєстрації.

Отже, посилання ДФС України на норму пп. 201.16.1 п. 201.16 статті 201 ПК України як підставу для відмови у реєстрації податкових накладних позивача є необґрунтованим.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮтас" від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим Кодексом адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 р. №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/3313297, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979, якими позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21 та зобов'язати відповідача розглянути питання щодо реєстрації названих вище накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу позивача, апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції, прийнявши нову постанову, якою частково задовольнив позовні вимоги ТОВ "НікЮТАС".

На підставі наведених вище положень ст. 139 КАС України позивач має право на відшкодування 50 відсотків здійснених ним документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, а саме в сумі 1762 грн..

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "НікЮТАС".

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасування рішення ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 р. №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮтас" від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21 в Єдиному реєстрів податкових накладних.

У задоволенні решти позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» () судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві тисячі) грн..

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.