Справа № 160/7602/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Справа № 160/7602/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - Денисенко Т.М.
представника відповідача - Баласанян К.М
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данкен" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
11.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Данкен" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що зі змісту митної декларації UA 100020/2017/304776 та міжнародної транспортної декларації (CMR) вбачається, що товар, який був придбаний ТОВ «Данкен» у компанії HALFWIND EAST LIMITED фактично був відвантажений на території Польщі відправником-нерезидентом -компанією SUKCES SP Z.O.O., можливість чого передбачена додатковою угодою №1 від 03.02.2017 року до контракту № 1022017 від 01.02.2017 року. Також зазначив, що оформлення експорту та доставка спірної партії товару до кордону з Україною було здійснено нерезидентом-постачальником компанією HALFWIND EAST LIMITED, за діяльність якої ТОВ «Данкен» відповідальності не несе. Яким чином та за яких умов транспортування спірної партії товару було оформлено митними органами Італії та Польщі не є питанням відповідальності позивача.
Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав до суду письмовий відзив, в якому проти позову заперечував в повному обсязі та зазначив таке. ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано лист Київської міської митниці ДФС від 25.01.2018 р. № 295/7/26-70-20-04 з відповіддю митних органів Польщі та Італії щодо митного оформлення ТОВ «Данкен» товарів «радіатори», ввезених на територію України за митною декларацією від 14.06.2017 № UA100020/2017/304776. Заниження митної вартості товарів і порушення ТОВ «Данкен» п.1 ч.1 ст.279, ст.295 Митного кодексу України 13.03.2012 № 4495-УІ не призвело до заниження ввізного мита у зв'язку із встановленою ставкою ввізного мита по цих товарах 0 %.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.
Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно з ч. 4 ст. 69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Відповідно до ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
За визначенням ч. 1 ст. 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Частиною 6 статті 345 Митного кодексу України визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Відповідно до ч. 14 ст. 354 Митного кодексу України, в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.
Згідно з ч. 12 ст. 354 Митного кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов'язки, з урахуванням розгляду заперечень до акту (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акту про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акту про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акту про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству.
Відповідно до п.п. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно з п. 1 вказаного контракту Продавець продав, а Покупець - придбав товари, кількість яких, а також асортимент, вартість, загальна вартість та умови поставки зазначені к інвойсах на кожну партію товару відповідно.
Додатковою угодою № 1 від 03.02.2017 року до вказаного контракту передбачено, що відправником товару може бути третя сторона. Відвантаження товару відбувається зі складів відправника після консолідації вантажу, а саме - накопичення та сортування на складі відправника та безпосереднього формування партій товару, які будуть відправлені на одному транспортному засобі.
Відповідно до інвойсу № 0010/3/1/D від 09.06.2017 року, спірна партія товару складається з радіаторів алюмінієвих, а також наборів для них загальною вартістю 45 460 дол. США, що становить 1 181 742 грн. 34 коп. Умови поставки - DAP, Київ.
Факт Поставки вказаного товару підтверджено наступними документами:
- Контрактом № 1022017 від 01.02.2017 та додатковою угодою № І від 03.02 2017 до нього;
- Комерційною пропозицією від 06.06.2017;
- Інвойсом №0010/3/I/D від 09.06.2017 ;
- Пакувальним листом № 0010/3/1/D від 09.06.2017;
- CMR від 12.06.2017;
- Листом компанії HALFWIND EAST LIMITED від 22.02.2018, яким підтверджено факт постачання вищевказаних товарів.
Крім того, факт ввезення товарів згідно інвойсу № 0010/3/1/D від 09.06.2017 у межах зовнішньоекономічного контракту №1022017 від 01.02.2017 року підтверджено складеною митним органом відповідно до вимог чинного законодавства України митною декларацією від 14.06.2017 p. № UA100020/2017/304776.
Отже, факт ввезення вказаного товару, а також заявлена ТОВ «Данкен» у декларації від 14.06.2017 року №UA100020/2017/304776 митна вартість вказаного товару підтверджена належним чином складеними первинними документами, а також митним органом шляхом складання даної митної декларації.
Крім того, дана митна вартість товару підтверджена висновком експерта №ГО-1806/2 від 14.06.2017 року.
Статтею 295 Митного кодексу України врегульовано порядок здійснення нарахування митних платежів.
При ввезенні товару, визначного інвойсом № 0010/3/1/D від 09.06.2017 ТОВ «Данкен» було сплачено митні платежі у повному обсязі, сума яких відображена у графі 47 митної декларації від 14.06.2017 року № UА100020/2017/304776.
Згідно з п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, ідо ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Розділом III Митного кодексу України визначено поняття митної вартості товару, а також методи її визначення.
Так. ч. І ст. 57 Митного кодексу України визначено вичерпний перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, зокрема це основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, ям імпортуються (вартість операції). А також другорядні методи;
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
При цьому, кожний з наведених вище методів має відповідні підстави та способи застосування.
Отже, порівняння ціни товару, зафіксованої ТОВ «Данкен» у митній декларації від 14.06.2017 pоку № UA100020/2017/304776 з ціною товару, який фактично не було ввезено на територію України та взагалі не відомо, чи була здійснена його поставка не маг жодного логічного обґрунтування.
Водночас, ТОВ «Данкен» не має відношення до фінансово-господарської діяльності вказаних компаній та не може підтвердити або спростувати факт досягнення домовленості між ними щодо поставки вказаної партії товару. В даному випадку має місце вільне ціноутворення, що передбачає встановлення цін суб'єктами господарювання на умовах, погоджених сторонами угоди у залежності від часу поставки товару, його об'єму, а також характеру партнерських відносин, що склалися між такими суб'єктами господарювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення, що було предметом оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3461, 04 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 04.10.2018 року №655.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3461, 04 грн. підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Данкен".
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 грудня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко