Справа № 500/5142/18
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5142/18
Провадження № 2-а/500/120/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

позивача - ОСОБА_1 та представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Карайнакі І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі Івана Георгійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 537889 від 26 липня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними дії старшого інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеської області Карайнакі Івана Георгійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. А також, просив скасувати постанову серії АР № 537889 від 26.07.2018 року винесену старшим інспектором відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2018 року о 09 годині 30 хвилин на трасі 16-07 «Ізмаїл - Кілія - Вілково» ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом УАС НFС 1020г номерний знак НОМЕР_1 був зупинений старшим інспектором відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. за порушення правил перевезення вантажу, який виступав за габарити транспортного засобу більше ніж на 1 метр (фактично 120 см.), чим порушив нібито п. 22.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою позивач не згоден оскільки в супереч ч. 1 ст. 276 КУпАП оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Під час зупинки позивача, старший інспектор відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. не представився, а відразу почав оглядати транспортний засіб. Побачивши, що вантаж трохи виступає за транспортний засіб, відповідач не використавши жодних вимірювальних пристроїв припустив, що вантаж виступає за габарити транспортного засобу. В наслідок чого, розгляд справи зі сторони відповідача носив формальний характер, переконання про винність позивача в скоєнні даного правопорушення була висловлена наперед. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складення постанови у праві про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185- 3 КУпАП та порушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови про адміністративне правопорушення і по даній справі він не складався.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач старший інспектор відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував щодо задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні 26.07.2018 року о 09 годині 30 хвилин на трасі 16-07 «Ізмаїл - Кілія - Вілково» ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом УАС НFС 1020г номерний знак НОМЕР_1 був зупинений старшим інспектором відділу з організації несення служби в м. Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. за порушення правил перевезення вантажу, який виступав за габарити транспортного засобу більше ніж на 1 метр, чим порушив п. 22.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

26.07.2018 року старшим інспектором відділу з організації несення служби в м.Ізмаїлуправління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. відносно ОСОБА_1 була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії АР № 537889 від 26.07.2018 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

З постанови відповідача від 26.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 26.07.2018 року о 09 годині 30 хвилин по а/д Т-16-07 «Ізмаїл - Кілія - Вілково» на 4 км. + 300 км. перевозив вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу позаду більше ніж на 1 (один) метр, чим порушив п. 22.4 Правил дорожнього руху.

Позивач був присутній при винесенні постанови від 26.07.2018 року.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 22.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 122 КУпАП.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП положення статті 258 КУпАП не застосовуються, а розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися відповідно до статті 276 КУпАП - за місцем вчинення правопорушення, суд вважає необґрунтованими, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені частиною першою статті 122 КУпАП, належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого статті 258 КУпАП, виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити відомості про в тому числі технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні в постанові не було зазначено про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис і усунення цього порушення можливо тільки під час нового розгляду справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія серії АР № 537889 від 26 липня 2018 рокуза ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і надіслати на новий розгляд до відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі Івана Георгійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 537889 від 26 липня 2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 537889 від 26 липня 2018 рокуза ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і надіслати на новий розгляд до відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 грудня 2018 року.

Суддя: О.О.Бурнусус