Справа № 815/2837/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/2837/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за участі третьої особи - Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15 березня 2018 року № .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог, так як товариством здійснено всі необхідні дії для своєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2016 рік в електронному вигляді, а також у паперовому вигляді до органів ДФС.

При цьому, апелянт зазначає, що відповідний звіт безпідставно, а також з незалежних від товариства причин, не був прийнятий податковим органом, що підтверджується зібраними матеріалами справи.

В свою чергу, податковим органом подано відзив на зазначену апеляційну скаргу, із змісту якого вбачається, що товариством не подано у встановленому законом порядку звіту по контрольованим операціям у 2016 році, шляхом надсилання його засобами електронного зв'язку.

При цьому, на думку податкового органу, порядком подання відповідного звіту не передбачено можливості його подання у паперовому вигляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланова виїзну перевірка ТОВ «ГРЕЙНХАРД» з питань неподання звіту про контрольовані операції за 2016 рік, за наслідком якої 16 лютого 2018 року складено акт перевірки № 282/15-32-14-03/38948820 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРЕЙНХАРД».

При цьому, проведеною перевіркою встановлено, що у перевіряємий період товариством допущено порушення норм податкового законодавства, а саме пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, як наслідок неподання звіту про контрольовані операції за 2016 рік.

В свою чергу, за наслідком виявлення вищезазначених порушень, податковим органом 15 березня 2018 року складено та направлено товариству податкове повідомлення-рішення №, яким до товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції, у сумі 413 400,00 грн.

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин, судом першої інстанції зроблено висновок щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з яким не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктом 120.3 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

Форма та порядок складання звіту про контрольовані операції встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики.

Згідно п. 1 Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 січня 2016 року № 8, звіт про контрольовані операції (далі - Звіт) подається до 01 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 3 вказаного порядку встановлено, якщо останній день строку подання Звіту припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

В свою чергу, наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року N 233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Так, відповідно до п. 7.3 Інструкції, після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Згідно п. 7.4 Інструкції, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Відповідно до п. 7.5 Інструкції, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Пунктом 7.6 Інструкції встановлено, що якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п. 7.7 інструкції, датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Згідно п. 120.3 ст. 120 ПК України, неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням накладено на товариство штраф, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня податкового (звітного) року, за наслідком встановлення податковим органом факту несвоєчасного подання звіту по контрольованим операціям у 2016 році.

Так, вищевикладеними нормами встановлено, що останнім днем подання звіту по контрольованим операціям центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику за 2016 рік є 02 жовтня 2017 року (з урахуванням вихідних днів), що не заперечується сторонами у справі.

При цьому, підстава для застосування до платника податків санкції, передбаченої ст. 120 ПК України, виникає внаслідок неподання, або несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції.

Так, з вищевказаних норм вбачається, що поняття подання звіту платником податків відрізняється від поняття прийняття звіту контролюючим органом, так як датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції, а підтвердженням платнику податків прийняття або неприйняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що товариством 29 вересня 2017 року, направлено через засоби електронного зв'язку до податкового органу звіт по контрольованим операціям за 2017 рік.

При цьому, на адресу товариства від податкового органу надійшла квитанція № 1 від 29 вересня 2017 року (а.с. 58) у якій зазначено про неприйняття податковим органом направленого товариством звіту з посиланням на можливе припинення дії договору про визнання електронних документів.

Внаслідок чого, з метою вирішення вказаної проблеми товариством вчинено дії з реєстрації нового договору про визнання електронних документів з податковим органом.

Проте, на адресу товариства від податкового органу надійшла Квитанція № 1 від 10 листопада 2017 року (а.с. 73), у якій зазначено про неприйняття податковим органом нового договору про визнання електронних документів, так як діє договір від 11 січня 2016 року № 110120161.

Тобто, станом на 29 вересня 2017 року між товариством та податковим органом діяв укладений договір про визнання електронних документів від 11 січня 2016 року № 110120161.

В даному випадку, у межах розгляду даної справи податковим органом не заперечується вказаних обставин.

При цьому, податковим органом зазначено, що з метою захисту своїх прав у межах спірних правовідносин товариство мало оскаржувати його рішення (дії або бездіяльність) щодо неприйняття спірного звіту в електронному порядку, при цьому, не зазначаючи причин неприйняття такого звіту.

Крім того, вказана правова позиція також підтримана судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

В свою чергу, колегія суддів критично відносить до вказаних посилань податкового органу, так як саме на нього покладається обов'язок з належного виконання умов укладеного з товариством договору про визнання електронних документів.

При цьому, безпідставне невиконання умов відповідного договору податковим органом, на думку колегії суддів, не має утворювати негативних наслідків для товариства, яким у встановлені ПК України строки направлено спірний звіт до податкового органу.

Більш того, колегія суддів вважає свавільними дії податкового органу, як суб'єкта владних повноважень, щодо створення перешкод у реєстрації направлених платниками податків документів з подальшим накладенням на них штрафних санкцій, без вчення будь-яких дій щодо виправлення та вирішення спірних ситуацій.

Між тим, з метою виконання покладеного на товариство обов'язку, останнім також подано 02 жовтня 2017 року у письмовому вигляді до Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області звіт по контрольованим операціям за 2016 рік.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з доводами податкового органу та суду першої інстанції, що відповідний звіт має подаватись виключно до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Проте, з урахуванням необґрунтованої відмови у прийнятті відповідного звіту в електронному вигляді, подання відповідного звіту в письмовому вигляді має кваліфікуватися як дія, спрямована на виконання наявних у товариства обов'язків, хоча й помилкова.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при поданні звітів по контрольованим операціям, як в електронному так і у письмовому вигляді, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 120.3 ст. 120 ПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким на товариство накладено штрафні санкції за неподання звіту по контрольованим операціям за 2016 рік.

При цьому, беручи до уваги, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - скасувати, прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 15 березня 2018 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНХАРД» сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у розмірі 15502(п'ятнадцять тисяч п'ятсот дві),50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян