Справа № 2340/4529/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року справа № 2340/4529/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дорошенко Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

представника відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови від 31.08.2018 про відкриття виконавчого провадження у ВП №57113644 та у ВП №57113662, від 30.08.2018 про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн. та від 30.08.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 112, 66 грн.

Усною ухвалою суду від 29.11.2018 із занесенням до протоколу судового засідання здійснено заміну відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області на належного відповідача управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/1491/17 ним виконано добровільно, шляхом видачі ОСОБА_4 довідки про розмір грошового забезпечення в зоні відчуження Чорнобильської АЕС від 13.06.2018 №02-3284/01-20. Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №56383322 від 14.05.2018 позивач не отримував та після отримання вимоги державного виконавця листом №3777/01-20 від 27.06.2018 повідомив його про добровільне виконання рішення суду.

У звязку з наведеним позивач вважає безпідставним стягнення з нього витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» зазначивши, що добровільним є виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Оскільки виконання рішення суду відбулось після відкриття виконавчого провадження, то державний виконавець правомірно прийняв постанови від 30.08.2018 про стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

В ході судового розгляду спору встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову від 14.05.2018 про відкриття виконавчого провадження №56383322 з примусового виконання виконавчого листа від 11.05.2018 про зобовязання управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_4 за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської атомної електростанції з 06 червня до 25 червня 1986 року з урахуванням посадового окладу: за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; 17 днів в чотирьохкратному розмірі; 3 дні в пятикратному розмірі; одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів у період з 06.06.1986 до 25.06.1986; добових, - з урахуванням збереженого заробітку за дні роботи в зоні відчуження без їх виплати для перерахунку пенсії, та видати відповідну довідку ОСОБА_4 про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції.

У постанові вказано про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Вказана постанова направлена боржнику 17.05.2018 рекомендованим листом №096, однак станом на 18.06.2018 не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання та повернута за належністю.

25 червня 2018 року на адресу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області надійшла вимога виконавця від 20.06.2018 за №7212 про негайне виконання рішення суду у справі №823/1491/17.

Листом №3777/01-20 від 27.06.2018 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області повідомило державного виконавця добровільне виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі № 823/1491/17, шляхом видачі довідки від 13.06.2018 за №02-3284/01-20, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням з відміткою про вручення 15.06.2018.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову від 30.08.2018 про закінчення виконавчого провадження №56383322 у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В цей же день державним виконавцем у виконавчому провадженні №56383322 прийнято постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 14892 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 112 грн. 66 коп.

Вирішуючи питання про правомірність вказаних постанов, суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, чинній до 28.08.2018) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно статті 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, (в редакції, чинній до 28.08.2018) постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

В свою чергу, виконання рішення суду немайнового характеру також вимагає від державного виконавця вчинення активних дій для його примусового виконання.

При цьому, приписами ст. 40 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ (в редакції, чинній до 28.08.2018) передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ (в редакції, чинній до 28.08.2018) на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Аналіз наведених норм Закону №1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є: 1)фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Проте, як встановлено судом, з матеріалів виконавчого провадження боржник управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області виконало рішення суду самостійно, не маючи відомостей про відкрите виконавче провадження №56383322, оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржник не отримав.

На момент отримання вимоги державного виконавця №7212 від 20.06.2018, управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області виконало рішення суду, направивши ОСОБА_4 довідку від 13.06.2018 за №02-3284/01-20.

Отже, виконання рішення суду в даному випадку не повязано із вчиненням виконавчих дій для його примусового виконання.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

З огляду на вказане, стягнення виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII, без реального виконання рішення суду є безпідставним.

Таким чином, доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того чи мало місце примусове виконання рішення суду за виконавчим документом органами державної виконавчої служби, суд визнає помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.02.2018 у справі №910/1587/13.

Суд також вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин положень чинної з 28.08.2018 редакції положень ч. 2 ст. 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, згідно яких виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Так, про добровільне виконання 13.06.2018 рішення суду управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області повідомило державного виконавця листом №3777/01-20 від 27.06.2018, який отримано останнім 05.07.2018 та зареєстровано за вхідним №4390, тобто до внесення змін у Закон України «Про виконавче провадження» згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 3 липня 2018 року №2475-VIII, які набули чинності 28.08.2018.

Отже, правовідносини щодо виконання рішення суду склались між стягувачем та боржником до 28.08.2018, тому до них не можуть бути застосовані нові положення закону, тому що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини принцип «правової визначеності» передбачає, що закон має бути доступним і передбачуваним, тобто сформульованим достатньо чітко, щоб забезпечити особі можливість - за необхідності шляхом надання відповідної поради - регулювати свою поведінку. Щоб національне законодавство відповідало цим вимогам, воно повинно надавати адекватний юридичний захист від свавілля та, відповідно, із достатньою чіткістю зазначати межі повноважень, наданих компетентним органам влади, та спосіб їхнього здійснення (див. рішення у справі «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» (S. and Marper v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 30562/04 і №30566/04, п. 95, ECHR 2008, з подальшими посиланнями).

На переконання суду нормами законодавства України не регламентовано перехідний період внаслідок внесення вищенаведених змін у закон, не вказано в якому порядку повинен діяти державний виконавець у разі закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні на момент набрання чинності змін, що вказує на неможливість врегулювати свою поведінку субєктам правовідносин, тому в даному випадку стягнення з позивача виконавчого збору суперечить вищенаведеним вимогам принципу «правової визначеності».

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті перелічених положень Кодексу адміністративного судочинства України в ході судового розгляду спору позивач довів належними та допустимими доказами добровільність виконання рішення суду, а тому виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що постанова від 30.08.2018 про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн. та постанова від 30.08.2018 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 112, 66 грн. підлягають скасуванню.

Як наслідок також підлягають скасуванню постанови від 31.08.2018 про відкриття виконавчого провадження №57113644 та №57113662, оскільки вказані постанови прийняті з метою виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які судом скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області, оскільки відповідач у справі є структурним підрозділом ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 143, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 30.08.2018 №56383322 про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн. та про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2018 №57113644.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 30.08.2018 №56383322 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 112, 66 грн. та про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2018 №57113662.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, 18001, ) на користь управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (вул. прикордонника Лазаренка, 1, м. Черкаси, Черкаська обл., 18029, ), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко