Справа № 0440/6375/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року Справа № 0440/6375/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Локіс» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
23.08.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Локіс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №048 від 25.07.2018 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуване рішення вмотивоване тим, що позивач нарахував та виплатив ОСОБА_1, працюючій за сумісництвом допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, яка є більшою за середньомісячний заробіток зазначеної співробітниці. При цьому відповідач не звернув увагу, що на виконання норми абз. 3 п. 2 Порядку №1266 страхувальником було проведено розрахунок виплати виходячи із мінімальної заробітної плати.
Ухвалою від 28.08.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що на підставі наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 10.07.2018 року № 450-ОД було проведено позапланову перевірку правомірності використання коштів Фонду на надання матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_1 страхувальником.
В обґрунтування такого висновку зазначено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу у ТОВ «Локіс» за сумісництвом згідно наказу від 11.06.2012 року № 9-к. Розрахунок допомоги по вагітності та пологах за місцем роботи за сумісництвом здійснено на підставі копії виданого в установленому порядку листка непрацездатності, засвідченої підписом керівника та скріпленої печаткою за основним місцем роботи.
ТОВ «Локіс» середньоденну заробітну плату для нарахування допомоги по вагітності та пологах розраховано виходячи із мінімальної заробітної плати, чим порушено вимоги частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», частину 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пунктів 3, 32 Порядку №1266.
Не погоджуючись з наведеним у акті висновком позивачем акт було підписано із запереченнями, які були направленні на адресу відповідача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.
Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.
Частиною 1 статті 30 Закону Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах призначається та надається за основним місцем роботи та за місцем роботи за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 (далі - Порядок), визначено, що середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на кількість календарних днів перебування у трудових відносинах у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з визначених у цьому пункті поважних причин.
Відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464 (далі - Закон № 2464) основне місце роботи - це місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.
Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 2464 у разі, якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру. Тобто для сумісників базою нарахування єдиного внеску є фактично нарахована заробітна плата.
Таким чином, якщо застрахована особа також працює за сумісництвом, допомога по вагітності та пологах надається за місцем роботи за сумісництвом на підставі копії листка непрацездатності, при цьому доплата до суми допомоги по вагітності та пологах до розміру мінімальної заробітної плати не здійснюється, оскільки за даним страховим випадком норма частини другої статті 26 Закону № 1105 реалізована за основним місцем роботи.
Отже, при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування доплати до допомоги по вагітності та пологах працівнику, який працює за сумісництвом страхувальник не повинен виходити з мінімального розміру допомоги - розміру мінімальної заробітної плати, а повинен розраховувати виходячи з фактично нарахованої заробітної плати.
Аналогічне роз'яснення надано у листі Міністерства соціальної політики України від 13.10.2016 р. N 334/18/99-16 «Щодо розрахунку допомоги по вагітності та пологах і по тимчасовій непрацездатності».
Щодо твердження позивача про те, що лист Міністерства соціальної політики України не є нормативно правовим документом та не є обов'язковим для страхувальників, суд зазначає, що у пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, якою затверджено Порядок №1266, надано право Міністерству соціальної політики України давати роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.
Таким чином, висновок, зазначений в акт від 13.07.2018 року №050, відповідає вимогам чинного законодавства.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин суд вважає, що позивач не довів, що у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Локіс» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник