Справа № 1140/2552/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

27 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2552/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління юстиції у Кіровоградській області Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року (суддя Петренко О.С.) в адміністративній справі №1140/2552/18 за позовом Фермерського господарства "Паросток" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування повідомлення,-

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Паросток" звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в якому просило визнати протиправним та скасувати повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 10.09.2018 року №10222/02.1-26 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Управління юстиції у Кіровоградській області Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову. Скаржник стверджує, що рішення державного виконавця відділу відповідали вимогам чинних нормативно-правових актів у сфері примусового виконання рішень, оскільки прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні. У поданому виконавчому документі до виконання не визначено боржника - фізичну чи юридичну особу, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення, натомість боржником зазначено державних кадастрових реєстраторів Відділу у Долинському районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та унеможливлює прийняття до виконання зазначеного виконавчого документу. Також скаржником зазначено, що у поданому виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код юридичної особи - боржника чи реєстраційний номер облікової картки платника податків - боржника фізичної особи.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи не прибули. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливості прибути у судове засідання у визначений судом день і час через здійснення представницьких функцій в іншому судовому процесі.

Вирішуючи зазначену заяву, колегія суддів керується приписами статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд апеляційної інстанції може відкласти розгляд справи, коли повідомлені стороною причини неявки буде визнано судом поважними. Зважаючи на те, що апеляційним судом явка учасників процесу обов'язковою не визнавалась, відкладення розгляду справи, у даному випадку, є правом, а не обов'язком суду і справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

23 квітня 2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом ухвалено рішення в адміністративній справі №П/811/673/18 за позовом ФГ "Паросток" до Головного управління Держеокадастру у Кіровоградській області, Державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Аршинець Юлії Володимирівни про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії. Вказаним рішенням у задоволені позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року апеляційну скаргу ФГ "Паросток" - задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року в справі №п/811/673/18 скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. 05 вересня 2018 року ФГ "Паросток" отримано виконавчий лист на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 року.06 вересня 2018 року ФГ "Паросток" направлено до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заяву про виконання виконавчого листа. 10 вересня 2018 року за вих.№10222/02.1-26 на адресу ФГ "Паросток" посадовою особою відповідача направлено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу. Підставою для неприйняття вказаного виконавчого листа стала невідповідність виконавчого листа вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а саме - не визначення боржника (зокрема, не зазначено прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, реєстраційного номеру облікової картки чи ідентифікаційного коду юридичної особи).

Позивач не погоджуючись з вказаними діями відповідача, звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання діяв неправомірно, оскільки згідно з виконавчим листом зобов'язано вчинити дії саме посадових осіб, які згідно з законом мають спеціальний суб'єктний статус, а не фізичних осіб, висновок державного виконавця про відсутність зазначення в ухвалі прізвища, ім'я та по батькові є неспроможним. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ № 229 від 02.07.2014 року, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07 квітня 2015 року вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Таким чином, відповідачами у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Процесуальні дії суду першої інстанції у випадку пред'явлення позову до неналежного відповідача врегульовані статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, згідно статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України заміна неналежної сторони відноситься до повноважень суду першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції на стадії перегляду судових рішень в апеляційному порядку такими процесуальними можливостями не наділений.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позовні вимоги були пред'явлені позивачем безпосередньо до Відділу примусового виконання рішень. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом до Відділу примусового виконання рішень, тобто до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області не може виступати відповідачем у справі, оскільки він є структурним підрозділом, а не органом державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що суд першої інстанції в порядку, визначеному статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України, не допустив заміну неналежного відповідача у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову з цих підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Зважаючи на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскарженого рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління юстиції у Кіровоградській області Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року в адміністративній справі №1140/2552/18 - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Паросток" - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 листопада 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук