Справа № 1340/5186/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області, яка виразилась у відмові ОСОБА_1 включити до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в органах ДПС з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року;

-зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в ОДПС з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював в Державній податковій адміністрації у Львівській області на посадах державного службовця в період часу з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року. 17.05.2018 року він звернувся до відповідача з заявою про зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу його роботи на посадах державного службовця в органах податкової служби. Відповідач своїм листом від 08.06.2018 року повідомив, позивача про неможливість зарахування до вислуги років періоду роботи в ДПС з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року, оскільки не затверджений перелік посад, які підлягають зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії у державних органах. Позивач вважає таку відмову протиправною.

Ухвалою суду від 05.11.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем через канцелярію суду за вх.№38006 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач стверджує, що у позивача відсутній визначений Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», необхідний вік 45 років, вислуга років та позивач не звільнений зі служби, через що не набув права на пенсію на умовах цього Закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для зарахування стажу для призначення пенсії по вислузі років. Крім того, зазначає, що особам начальницького складу податкової міліції до вислуги років для призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в податкову міліцію на посади начальницького складу згідно з переліком посад, затвердженим центральним органом виконавчої влади. Такий перелік відповідним центральним органом виконавчої влади не затверджувався, що виключає можливість зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в органах Державної податкової служби з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 05.10.1998 року прийнятий на службу в органи державної податкової служби (наказ ДПА у Львівській області від 05.10.1998 року №181-о).

Позивач перебуває на посаді старший оперуповноважений з особливо важливих справ оперативного управління Головного управління ДФС у Львівській області, звання - підполковник податкової міліції.

17.05.2018 року позивач звернувся із заявою до начальника Головного управління ДФС у Львівській області з проханням зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії час роботи з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року, як особі на яку поширюється дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом про надання відповіді №20453/10/13-01-04-01 від 08.06.2018 року Головним управління ДФС у Львівській області було відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії час роботи у ДПС, у зв'язку з тим, що станом на теперішній час перелік посад центральним органом виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання державної фінансової політики не затверджений.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Вислуга років є видом спеціального стажу з яким законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького складу податкової міліції.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається:

а)особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

б)особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України. Особам, які є інвалідами війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку.

Таким чином, особам начальницького складу податкової міліції пенсія за вислугу років може бути призначена або за наявності вислуги років (20 років і більше) незалежно від віку, або після досягнення 45-річного віку за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Згідно з статтею 17-1 цього ж Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Таким чином, особам начальницького складу податкової міліції до вислуги років для призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в податкову міліцію на посади начальницького складу згідно з переліком посад, затвердженим відповідним центральним органом виконавчої влади.

Тобто таке зарахування здійснюється не всім особам, які перейшли на службу в податкову міліцію на посади начальницького складу, а лише тим, які перейшли на службу на чітко визначені відповідним центральним органом виконавчої влади посади згідно з переліком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, у позивача відсутній визначений вище зазначеним законом вік для призначеня пенсії за вислугу років (45 років), та, відповідно, він не набув права на пенсію на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Згідно із вимогами п. «и» частини першої статті 17 №2262-ХІІ («Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії»), до вислуги років для призначення пенсії враховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи, зокрема податкової міліції згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно центральним органом виконавчої влади.

Такий перелік відповідним центральним органом виконавчої влади не затверджувався, що виключає можливість зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в органах Державної податкової служби з 05.10.1998 року по 18.11.1999 року.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду справи в суді позивача зі служби не звільнено і пенсія йому не призначається, відтак, відсутній документ, у якому було б зазначено інформацію про вислугу років позивача для призначення пенсії.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку фактично правовідносини з приводу призначення позивачу пенсії за вислугу років не виникли, відтак, відсутність спірних правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, яке підлягає захисту.

Дана позиція суду підтверджується правовою позицію Верховного Суду у справі №К/9901/12269/18.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.