Справа № 753/12544/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О, Ісаєнко Ю.А.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року

у справі №753/12544/17 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_4

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати його пенсійного забезпечення за період з 22.05.2008 по 31.07.2016 відповідно до індексу споживчих цін у сумі 503552,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виплату коштів за період 22.05.2008 року по 31.07.2016 року здійснено лише у лютому 2017 року. У відповідь на письмове звернення щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відповідач листом від 21.03.2017 року відмовив ОСОБА_4. у нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати пояснюючи, що виплата недоплаченої пенсії за рішенням суду має разовий характер.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати його пенсійного забезпечення за період з 22 травня 2008 року по 31 липня 2016 року відповідно до індексів споживчих цін у сумі 503 552,06 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що пенсійним органом не було допущено протиправних дій, а відповідач дія у межах та у спосіб передбачений законом.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає частковому задоволенню, а рішення суду слід змінити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20.05.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 у справі №753/2122/14 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в перерахунку пенсійного забезпечення позивача та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 12.07.2013 №3644/1 та здійснити відповідні виплати недоплаченої пенсії починаючи з 22 травня 2008 року.

Крім того, постановою Дарницького районного суду міста Києва від 14.01.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №753/11918/15-а, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 22.05.2008 по 07.09.2009 без обмеження пенсії максимальним розміром та з 22.10.2014 у розмір встановленому на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва №753/2122/14 від 20.05.2014 року.

На виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва від 20.05.2014 та постанови Дарницького районного суду міста Києва від 14.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було проведено відповідний перерахунок пенсії в порядку встановленому судовим рішенням та виплачена нараховані за період з 08.09.2009 по 21.10.2014 на суму 330427,26, а також нараховані кошти за період з 22.05.2008 по 07.09.2009 та з 22.10.2014 по 31.07.2016 на суму 155427,96 грн.

У зв'язку з порушенням строків виплати пенсії та заборгованості позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Зазначена заборгованість була виплачена лише в лютому2017 року.

У зв'язку з порушенням строків виплати пенсії та заборгованості позивач у березні 2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Листом від 21.03.2017 року №6557/03/К-644 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що механізм обчислення суми компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати відповідно до Закону України від 19.10.200 №2050 «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначений відповідним порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159. Компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії та інші соціальні виплати. Пунктом 5 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.02.2002 за №112/6400, визначено доходи громадян, які входять до сукупного доходу одержувачів, зокрема, визначено пенсію. Відповідно до підпункту 7.11 пункту 7 Методики суми пенсій та допомоги за рішенням суду враховуються в тому місяці, в якому вони фактично виплачені. Враховуючи зазначене, донарахована сума коштів на виконання рішення суду була здійснена одноразовою виплатою, тобто має разовий характер.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного фонду позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача, що полягає у відмові в нарахуванні та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії. Та зобов'язав відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати його пенсійного забезпечення за період з 22 травня 2008 року по 31 липня 2016 року відповідно до індексів споживчих цін у сумі 503 552,06 грн.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Проте колегія суддів не може цілком погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Водночас нормами ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний висновки щодо застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 справа №336/4675/17, від 21.06.2018 №523/1124/17, від 03.07.2018 справа № 521/940/17, від 05.10.2018 справа №162/787/16-а.

Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції нарахування та виплата позивачу пенсії на виконання судових рішень у справі №753/2122/14-а та №753/11918/15-а, згідно з якими зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити відповідні виплати недоплаченої пенсії починаючи з 22 травня 2008 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 22.05.2008 по 07.09.2009 без обмеження пенсії максимальним розміром та з 22.10.2014 у розмір встановленому на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва №753/2122/14 від 20.05.2014 року .

Зазначена заборгованість була виплачена позивачу лише в лютому 2017 року.

Несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсійного забезпечення з моменту нарахування зазначених виплат відповідно до індексу споживчих цін.

Так нарахування коштів на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 у справі №753/2122/14-а здійснено у лютому 2015 року та виплачено у лютому 2017 року, тоді як кошти на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2016 у справі 753/11918/15-а нараховані у липні 2016 року та виплачені у лютому 2017 року.

На виконання вимоги апеляційної інстанції управлінням пенсійного фонду було надано довідки №121129/03 та №121132/03 з розрахунком компенсації втрати частини доходів на суму виплачених в лютому 2017 року коштів на виконання Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 у справі №753/2122/14-а у розмірі 12977,16 грн. та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2016 у справі 753/11918/15-а, у розмірі 165071,84 грн.

Разом з цим судом першої інстанції при прийнятті рішення було помилково зазначено період та суму компенсації втрати частини грошових доходів, що підлягає виплаті, що була здійснена на самостійних розрахунках позивача. Оскільки на виконання постанов Дарницького районного суду м. Києва позивачу були нараховані відповідні в суми в лютому 2015 року та в липні 2016 року, а їх виплата здійснена в лютому 2017 року.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення з зазначенням правильного періоду та відповідної суми стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині щодо визначення періоду та суми стягнення грошового забезпечення та прийняти в цій частині нове рішення.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 308, 310, 317, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року в частині вимог про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати його пенсійного забезпечення за період з 22 травня 2008 року по 31 липня 2016 року відповідно до індексів споживчих цін у сумі 503 552,06 грн. - скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати його пенсійного забезпечення відповідно до індексів споживчих цін за період з лютого 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 165 071,84 грн. та за період з липня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 12 977,16 грн.

В іншій частині постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст виготовлено 04 грудня 2018 року.