Справа № 760/19251/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Ісаєнко Ю.А.., Лічевецького І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року
у справі №760/19251/17
за позовом ОСОБА_1
до відповідача Міністерства оборони України
та Івано-Франківського обласного військового комісаріату
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправними дії щодо непризначення одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 січня 2017 року він отримав ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 22 лютого 2017 року. У зв`язку з цим, як вказує ОСОБА_2 , в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, та інших нормативно-правових актів у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №91 від 01 вересня 2017 року в частині, якою ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
21 листопада 2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття апеляційного провадження в порядку п.2 ч. 1 ст. 305 КАС України посилаючись на те, що апеляційну скаргу від імені Міністерства оборони України підписала особа, повноваження якої не оформлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає необхідним закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року оскільки апеляційна скарга подана не уповноваженою особою.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу Міністерства оборони України підписала Стасюк Т.М., яка зазначила, що є представником відповідача за довіреністю.
Надаючи правову оцінку доводам позивача про те, що вказана довіреність не є належним підтвердженням повноважень Стасюк Т.М. як представника Міністерства оборони України колегія суддів враховує наступні норми права.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.
За приписами частини третьої статті 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Відповідно до частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначені у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги від імені юридичної особи має особисто керівник уповноважений на це законом чи установчими документами або його представник, повноваження якого підтверджуються оригіналом довіреності підписаної таким керівником. При цьому, представник на підтвердження своїх повноважень має право долучити копію такої довіреності посвідчену нотаріально або в іншому визначеному законом порядку.
За перевіркою матеріалів справи, відповідно до змісту довіреності доданої до апеляційної скарги вбачається, що вона видана директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України полковником юстиції Ковалем В.П., що діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744, який юрисконсульта групи Північного територіального управління Стасюк Т.М. представляти інтереси Міністерства оборони України.
Водночас, вказаний наказ не надано до матеріалів апеляційної скарги, однак, такий наказ сам по собі не може бути належним документом, що підтверджує повноваження підписанта, оскільки є лише внутрішнім документом юридичної особи, що регулює розподіл обов`язків між працівниками.
За змістом частини третьої статті 59 КАС України право підпису довіреності від імені юридичної особи надано особі, яка уповноважена на це законом або статутним документом, проте наказ до такого не відноситься.
У відповідності до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.
Зазначені норми права вказують на те, що саме по собі перебування на посаді директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України не надає ОСОБА_3 права видавати довіреності від імені Міністерства оборони України.
Доказів того, що таке право було йому передане у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
В довіреності від 24.04.2018 № 220/333/д зазначено, що ОСОБА_3 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744. Разом з тим, зазначений наказ не належить до документів, передбачених ч. 3 ст. 55 КАС України та ст. 246 Цивільного кодексу України. Крім того, копія такого наказу не надана до суду.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 295/11273/17.
Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга від імені Міністерства оборони України підписана та подана особою, яка не має права її підписувати. Зазначена обставина, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України, є підставою для закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 311, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року, у справі №760/19251/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.
Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький