Справа № 823/2262/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2262/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві, у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною відмову з боку ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області у не проведенні розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2015 року з дільничним інспектором СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3.;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2015 року з дільничним інспектором СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що з урахуванням положень п.3.22, 3.24 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ У країни від 27.12.2002 № 1346, розслідування нещасного випадку має проводитися Управлінням МВС в Черкаській області.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до наказу начальника управління МВС України в Черкаській області за 2015 рік від 17.05.2015 № 300 з метою забезпечення охорони громадського порядку в м. Києві, а також виконання вимог доручення МВС України № 1095 від 15.02.2015 з 17.02.2015 і до особливого розпорядження відряджено в підпорядкування начальника ГУМВС України в м. Києві, 100 працівників міліції, серед яких, зокрема дільничний інспектор СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС старший лейтенант міліції ОСОБА_3

Відповідно до сигнального листка про нещасний випадок від 26.02.2015 травматолог ДУ ТМО МВС України по Черкаській області ОСОБА_3 повідомив начальника Придніпровського РВ, що 27 березня 2015 за медичною допомогою в поліклініку лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО МВС України по Черкаській області звернувся співробітник ОСОБА_3 з діагнозом: перелом ІІ п'ястной кісті лівої кісті, садно І пальця лівої кісті. Травма отримана у службовому відрядженні.

05 квітня 2018 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області із заявою, в якій просив призначити розслідування нещасного випадку, який стався із позивачем 23.02.2015 під час виконання службових обов'язків по охороні громадського порядку в зведеному загоні Черкаської області біля будівлі Головного управління МВС у м. Києві.

Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом № 16/1-48 від 17.04.2018 повідомила позивача, що правові підстави для організації проведення розслідування нещасного випадку, який стався із позивачем 23.02.2015, відсутні, оскільки ліквідаційна комісія не наділена повноваженням проведення розслідування.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що у відповідача відсутні правові підстави для проведення розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем 25.02.2015, оскільки позивач забезпечував охорону громадського порядку в м. Києві, виконував вимоги доручення МВС України № 1095 від 15.02.2015 у зведеному загоні та був підпорядкований начальнику ГУМВС України в м. Києві, а тому відповідно до пункту 3.24 Порядку № 1346 розслідування вказаного нещасного випадку має проводитися підрозділом, до якого був відряджений позивач та за участю представника підрозділу, що його направив.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено (далі Порядок).

Згідно п. 2.1 Порядку, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно п. 2.2 Порядку, за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Пунктом 2.4 Порядку передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію (п. 3.8 Порядку).

Пунктами 3.1, 3.2 Порядку № 1346 передбачено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобовязаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов'язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно з пунктами 3.19, 3.20 Порядку №1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), що стався в підрозділі з працівником іншого підрозділу під час виконання ним завдання свого керівника, розслідується підрозділом, де стався нещасний випадок, і про нього складається акт за формою Н-1* (НТ*) комісією з розслідування за участю представників підрозділу, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підрозділом, працівником якого є потерпілий. Підрозділ, де стався нещасний випадок (у тому числі поранення), зберігає в себе один примірник затвердженого акта за формою Н-1* (НТ*).

Відповідно ж до п.3.24 Порядку № 1346 нещасні випадки (у тому числі поранення) з працівниками, які виконували завдання (роботи) у складі зведених загонів (груп, бригад, транспортної колони), сформованих певним підрозділом, розслідуються цим підрозділом за участю представника підрозділу, що направив працівника. Такі випадки беруться на облік підрозділами, працівниками яких є потерпілі.

З матеріалів справи вбачається, що дільничного інспектора СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 з 17.02.2015 і до особового розпорядження відряджено у підпорядкування начальника ГУМВС України в м. Києві з метою забезпечення охорони громадського порядку в м. Києві, а також виконання вимог доручення МВС України № 1095 від 15.02.2015, що підтверджується витягом з наказу управління МВС України в Черкаській області за 2015 рік № 300 від 17.02.2015, посвідченням про відрядження № 8 від 17.02.2015.

23 лютого 2015 року, з метою забезпечення належного громадського порядку та підтримки нормальної обстановки і порядку біля приміщення Головного управління МВС України в м. Києві, позивач разом із зведеним загоном заступив на чергування, де охороняв заїзд з тильної сторони по вулиці Володимирській 15.

Ввечері того ж дня, під час охорони вказаного приміщення, до арки підійшла група невідомих осіб, які порушуючи громадський порядок намагалися потрапити на територію охоронюваного обєкта.

З метою припинення неправомірних дій та недопущення незаконного захоплення адміністративної будівлі Головного управління МВС України в м. Києві між правопорушниками та працівниками міліції відбулася сутичка, в результаті якої, позивача було збито з ніг невідомими особами, в результаті чого ОСОБА_3 отримав травму лівої руки.

25 лютого 2015 року позивач звернувся до травмункту КМКЛ № 8 м. Києва, де ОСОБА_3 діагностовано перелом ІІ пясткової кістки лівої кісті, ссадина І пальця Лівої кісті, вказане підтверджується довідкою травмункту КМКЛ № 8 м. Києва від 25.02.2015.

Листом від 17.04.2018 № 16/1-48 голова Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повідомив про відмову в організації проведення розслідування нещасного випадку, з огляду на відсутність таких повноважень.

Апелянт стверджує, що оскільки нещасний випадок з ним трапився у складі зведених загонів, сформованих Управлінням МВС в Черкаській області, відповідно і розслідування нещасного випадку має здійснюватися вказаним підрозділом.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу начальника Управління МВС в Черкаській області від 17.02.2015 № 300 з метою забезпечення охорони громадського порядку в м. Києві, а також виконання вимог доручення МВС України № 1095 від 15.02.2015 з 17.02.2015 і до особливого розпорядження відряджено в підпорядкування начальника ГУМВС України в м. Києві, зокрема дільничного інспектора СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3

Відповідно до Інструкції про порядок переведення органів і підрозділів системи Міністерства внутрішніх справ України на посилений варіант оперативно-службової діяльності, затвердженої наказом МВС України від 03.12.2012 № 1111 ( чинної на час прийняття наказу від 17.02.2015 № 300 посилений варіант оперативно-службової діяльності (для військовослужбовців внутрішніх військ - бойової служби) (далі - посилений варіант) - це комплекс організаційно-правових, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов'язаних із особливим режимом виконання оперативно-службових завдань і залученням значної кількості працівників та військовослужбовців системи МВС України з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до охорони громадського порядку, у повсякденному режимі несення служби їх виконати неможливо. Залежно від обставин, що склалися, посилений варіант може бути оголошений як для всіх працівників (військовослужбовців) органів і підрозділів системи МВС України, так і для її окремого органу чи підрозділу.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.3 Інструкції № 1111 на посилений варіант можуть переводитися як усі працівники органів (органу) чи підрозділів (підрозділу) системи МВС України, так і їх частина або окремі структурні підрозділи.

Залежно від обставин, за яких був уведений посилений варіант, сили, що залучаються, поділяються на три групи:

- перша група - основні сили.

- друга група - додаткові сили, що виділяються за рахунок органів і підрозділів цього самого регіону.

- третя група - сили, які залучаються за рахунок органів і підрозділів з інших регіонів (зведені загони).

Виділення додаткових сил у розпорядження відповідних керівників здійснюється за наказом начальників ГУМВС, УМВС.

З матеріалів справи вбачається, що Черкаський зведений загін був сформований відповідно до наказу начальника Управління МВС в Черкаській області № 300 від 17 лютого 2015 року.

Таким чином, відповідно до п. 3.24. Порядку № 1346 розслідування нещасного випадку в даному випадку мало проводитись саме Управлінням МВС в Черкаській області.

Щодо доводів відповідача про відсутність у ліквідаційної комісії повноважень розслідування щодо нещасного випадку колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати УМВС України в Черкаській області та утворити Управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Положеннями ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відтак, чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості проведення розслідування нещасного випадку головою ліквідаційної комісії органу МВС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім того, згідно із ч.9. ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час розгляду справи, УМВС України в Черкаській області перебуває в стані припинення, не ліквідовано.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи те, що на даний час УМВС України в Черкаській області не ліквідовано як юридичну особу, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2015 року з дільничним інспектором СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобов'язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року- скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити .

Визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2015 року з дільничним інспектором СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2015 року з дільничним інспектором СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкасах УМВС, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.11.18.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма