Справа № 344/8102/17
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8102/17
Провадження № 2-а/344/226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Прокопів С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради

про скасування постанови у справі про адміністративне

правопорушення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі - також «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради (надалі - також «Відповідач») про скасування постанови № 05/206 від 28 квітня 2017 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення № 05/206 від 28 квітня 2017 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Представником Відповідача - Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, - подано відзив на позов, в якому представник проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просила відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, як зазначено представником Відповідача у поданому до суду відзиві, при прийнятті постанови № 05/206 від 28 квітня 2017 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Позивачем та представником Відповідача подано заяви про розгляд справи без іх участі.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши викладені в письмових заявах пояснення Позивача, Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - «КУпАП») порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено Судом, 28 лютого 2017 року головним фахівцем сектору нагляду/Відділу муніципальної інспекції з благоустрою складено Протокол № 212 про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого 28 лютого 2017 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_3 здійснював торгівлю з рук та іншим чином у невстановленому для цього місці по вул. Хоткевича, 44/3.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

28 квітня 2017 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради прийнято Постанову № 05/206, якою накладено га гр. ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700,00 грн.

Вищевказану постанову № 05/206 від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - Відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові по справі про адміністративне правопорушення №05/206 від 28 квітня 2017 року, 28 лютого 2017 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_3 здійснював торгівлю з рук та іншим чином у невстановленому для цього місці по вул. Хоткевича, 44/3.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Так, Суд звертає увагу на те, що в поданій до суду позовній заяві Позивач не заперечує того факту, що ним було здійснено торгівлю без наявності відповідного дозволу у невстановленому місці (по вул. Хоткевича, 44/3 в м. Івано-Франківську).

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови, Позивач покликається на те, що він є фізичною особою-підприємцем, який здійснює роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами, сплачує відповідні податки до бюджету, дозволу для здійснення такої торгівлі з лотка законодавством не передбачено.

Крім того, за висновком Позивача, визначення виконкомом поняття «невстановленого місця для торгівлі» Положенням про дрібнороздрібну торгівлю, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарок на території м. Івано-Франківська (рішення виконкому від 04.08.2016р. №529) суперечить законодавство, що підтверджено листом Міністерства економічного розвитку України та листом Державної регуляторної служби України.

Так, Судом встановлено, що згідно Виписки з ЄРДПОУ ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, який здійснює роздрібну торгівлю з лотків і на ринках -іншими товарами (а.с.7-8).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.12.2015р. №68-2 було затверджено Правила благоустрою міста Івано-Франківська, які установлюють вимоги щодо благоустрою території Івано-Франківська та утримання об'єктів благоустрою на території міста.

Відповідно до пункту 11.10.13 Правил благоустрою м. Івано-Франківська визначено, що громадянам, підприємствам, організаціям, установам, незалежно від форм власності та відомчої належності, забороняється здійснювати торгівлю з рук, із машин або іншим чином у невстановлених місцях.

Положенням про дрібнороздрібну торгівлю, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарок на території м. Івано-Франківська, затвердженим рішення виконкому від 04.08.2016р. №529, визначено поняття дрібнороздрібної торгівлі, в т.ч. засобів пересувної мережі це в т.ч. лотки (п.1.4.1).

Пунктом 3.1 вищевказаного Положення визначено, що об'єкти дрібно роздрібної торгівлі розміщуються відповідно до схеми розташування/руху, а з використанням засобів пересувної мережі розміщуються згідно заяви відповідно до схеми розташування/руху (п.4.1).

Так, пунктом 2.1 Положення визначено, що розміщення об'єктів дрібнороздрібної торгівлі та надання послуг у сфері розваг в межах вулиць Січових Стрільців, Пилипа Орлика, Новгородська, Галицька, Василіянок, Грюнвальдська, Привокзальна, Лепкого, Незалежності, Січових Стрільців, здійснюється відповідно до схеми розташування, розробленої Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини та затвердженої рішенням виконавчого комітету міської ради.

У вказаному переліку вулиця Хоткевича у м. Івано-Франківську відсутня.

При цьому, пунктом 4.1 Положення визначено, що об'єкти дрібнороздрібної торгівлі з використанням засобів пересувної мережі розміщуються згідно заяви відповідно до схеми розташування/руху.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту звернення Позивача із заявою про розміщення пересувної мережі відповідно до схеми розташування/руху.

Необґрунтованими в рамках даного позовного провадження є доводи Позивача щодо невідповідності вимог Положення про дрібнороздрібну торгівлю, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарок на території м. Івано-Франківська, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.08.2016р. №529, оскільки доказів на підтвердження того, що вказаний нормативний акт було визнано незаконним та скасовано у встановленому законом порядку суду не надано.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і Позивачем таких доказів суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, Відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, Суд дійшов висновку про те, що, вирішуючи справу про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, Відповідачем порушень вимог закону допущено не було.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, виконано обов'язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є необґрунтованими, та, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 1, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 19 листопада 2018 року.

Суддя Домбровська Г.В.