Справа № 148/1907/18
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1907/18
Провадження №2-а/148/36/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.,

за участю: секретаря: Носулько К.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 4-ї роти 1-го батальйону УПП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України Павлюка Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора поліції 4-ї роти 1-го батальйону УПП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України Павлюка М.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що 07.09.2018 о 16:34 год. відповідачем винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення останнім ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, позивач 07.09.2018 о 16:35 год. під час руху транспортним засобом, користувався засобом зв'язку, чим порушив п 2.9 "д" ПДР України, що підпадає під відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних причин.

Інспектор поліції Павлюк М.М. зупинив позивача 07.09.2018 о 16:35 год. на 219 км. траси "М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" в с. Музиківка Білозерського району Херсонської області та звинуватив його в тому, що він ніби-то під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку. Того ж дня, на тому ж місці інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених ч. 1, 2 даної статті уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Згідно даної статті, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі. За змістом ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, позивач вважає, що словосполучення "на місці вчинення правопорушення" та "за місцем його вчинення" - не є тотожним і посилається на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015. Так, словосполучення "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення" вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно адміністративно-територіального устрою України. Таким чином, на думку позивача, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Також, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, у даному випадку за адресою: пр-т. Адмірала Сенявина, 128, м. Херсон, де розташоване Управління патрульної поліції у Херсонській області. Проте, інспектор виніс постанову на місці зупинки транспортного засобу, позбавивши позивача, таким чином, прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, не надавши йому часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Також, позивач вказує, що працівники поліції його зупиняли за допомогою проблискових маячків, рухаючись ззаду його автомобіля. Позивач заперечував факт користування засобом зв'язку і надав для огляду свій мобільний телефон, однак поліцейський вимагав ще надати для огляду інші телефони, на що позивач повідомив, що у нього їх не має. Не зрозумівши з чим йому запропоновано ознайомитись, а саме з постановою, він відмовився її підписувати. Інспектор поліції Павлюк М.М. пішов в сторону свого патрульного автомобіля, не вручивши позивачу копії даної постанови.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причини неявки в судове засідання не повідомив.

За таких обставин, суд вирішує судовий розгляд проводити за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що постановою лейтенанта поліції Павлюка Миколи Миколайовича 1-го батальйону 4-ї роти патрульної поліції від 07.09.2018 на позивача Павлюка М.М. накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення останнім ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно даної постанови, позивач ОСОБА_1 07.09.2018 о 16:35 год., у м. на автотрасі "Музиківка-Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" на 219 км., під час руху транспортим засобом користувався засобом зв'язку, чим порушив п. 2.9 ПДР України - користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що що дозволяють вести перемови без допомоги рук (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб"єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних підтверджуючих доказів того, що позивач 07.09.2018 о 16:35 год. дійсно під час руху транспортим засобом користувався засобом зв'язку - мобільним телефоном. Також, не надано будь-яких заперечень щодо неведених позивачем обставин із посиланням на відповідні докази. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову ОСОБА_1 та наявність правових підстав для його задоволення.

Також, вимоги позивача щодо поновлення строку оскарження вказаної постанови підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Також, суд, у даному випадку, враховує положення Конвенції про захист прав людини і основних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За змістом рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Позивач пропустив строк оскарження постанови до суду, оскільки дану постанову ним отримано 12.10.2018, про що свідчить відповідна відмітка на конверті (а.с. 7).

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, на підставі викладеного, а також з метою забезпечення позивачу права на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, суд вважає причину пропуску строку його звернення до суду поважною, а тому вважає можливим поновити зазначений строк.

Керуючись ст. 2, 9, 14, 72, 77, 257, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови інспектора поліції 4-ї роти 1-го батальйону УПП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України Павлюка Миколи Миколайовича серії ЕАВ № 583699 від 07.09.2018.

Постанову інспектора поліції 4-ї роти 1-го батальйону УПП у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України Павлюка Миколи Миколайовича серії ЕАВ № 583699 від 07.09.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя