Справа № 1840/3344/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/3344/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 (повний текст складено 20.09.18), суддя І інстанції Сопяненко О.В. по справі № 1840/3344/18

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зобов'язавши відповідача вчинити певні дії по нарахуванню пенсії за віком з 03.07.2017 року та здійснити її виплату.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 позовну заяву було залишено без руху з підстав необгрунтованості клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом. Було запропоновано вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

17.09.2018 від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду разом із відповідними додатками.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з вимогами про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник вказує на те, що строк звернення до суду пропущено всього на три дні, оскільки право на звернення до суду у нього виникло з 23.02.2018.

Апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, за правилами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 07.02.2018 звернувся до Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про перегляд, відповідно до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», його заяви про призначення пенсії за віком від 03.07.2017.

Згідно повідомлення Центру поштового звязку Сумської дирекції Укрпошти від 12.09.2018 № 04-88 відповідь Конотопського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 20.02.2018 № 14/Ч-1, якою відмовлено у призначенні пенсії у звязку з відсутністю страхового стажу, було отримано позивачем поштовим відправленням № 607 23.02.2018.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду звернення позивача була його заява від 03.07.2017 про призначення пенсії за віком, яка була відхилена відповідачем листом від 11.10.2017 за № 11963/03-11 у звязку з відсутністю страхового стажу, про отримання якого зазначається ОСОБА_1 у своєму позові.

Також, сформульовані позивачем вимоги у позові свідчать про те, що він оскаржує відмову у призначенні йому пенсії за віком за його заявою від 03.07.2017, а не за заявою від 07.02.2018.

Разом з тим, встановлений шестимісячний строк звернення до суду минув у будь-якому випадку, оскільки відповідь пенсійного органу на його заяву від 07.02.2018 була отримана позивачем 23.02.2018, а позов було подано до суду лише 30.08.2018.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені у ч. 2 ст. 123 КАС України, згідно якої суд повертає позовну заяву у разі визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до суду.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що обставин, які б обєктивно перешкоджали звернутись до суду з позовом своєчасно, позивач не зазначив. Погоджуючись з такими висновками, колегія суддів констатує відсутність у справі належних доказів поважності пропущеного строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що пропуск строку звернення до суду був обумовлений необхідністю підготовки документів до суду, не підтверджуються жодними доказами. Навпаки, додані до позову письмові докази свідчать про їх отримання позивачем заздалегідь до закінчення строку звернення до суду. В то же час, позивач жодним чином не обгрунтував наявність у нього перепон для своєчасного звернення до суду. Його ствердження про звернення до суду з позовом 23.07.2018 не відповідає фактичним обставинам справи, згідно яких поданий позов складено позивачем 30.08.2018.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України», у пункті 27 рішення від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20.08.2010 , нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», N 23436/03, пункти 22-23).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Оцінюючи обставини звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, із врахуванням наведених вище висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини другої статті 123 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з цим позовом), колегія суддів зазначає, що нормою ч. 2 статті 122 КАС України встановлено чітко окреслені строки звернення до суду, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету як найскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Передбачені процесуальні строки звернення до суду дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що застосовані до позивача юридичні наслідки пропущення ним строку звернення до суду не позбавляють його права на доступ до суду на захист порушеного права шляхом повторного звернення до суду.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 по справі № 1840/3344/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 29.11.2018.