Справа № 826/17121/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2018 року № 826/17121/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Фарби Колорит”

до

Офісу великих платників Державної фіскальної служби

про

визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Фарби Колорит” (надалі – позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі – відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 11.10.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає про те, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки відповідно до платіжного доручення від 20.01.2016 року №147 на суму 66 500,00 грн., позивачем своєчасно сплачено єдиний соціальний внесок за січень 2016 року.

В судових засіданнях представниками позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представником відповідача щодо задоволення позову заперечено, з підстав викладених у письмовому відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 року суддею Іщуком І.О. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У зв’язку із припиненням повноважень у судді Іщука І.О. на підставі “Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах” справу №826/17121/16, передано на розгляд судді Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2017 року суддею Клименчук Н.М. прийнято справу до свого провадження.

В судовому засіданні 14.06.2017 року на підставі частини 4 статті 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 року), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2016 року позивачем отримано запит Міжрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників №556410/28-10-40-4-17 від 15.03.2016 відповідно до якого ТОВ “Фарби Колорит” зобов’язано надати завірені належним чином копії документів, що підтверджують факт повного виконання позивачем свого обов’язку, як платника єдиного внеску щодо своєчасності сплати (перерахування) грошового зобов’язання у відповідності до вимог податкового законодавства. А саме: платіжні доручення, виписки банку, в яких відображено сплату єдиного внеску.

На виконання вимог запиту контролюючого органу №556410/28-10-40-4-17 від 15.03.2016 року, ТОВ “Фарби Колорит” листом №66 від 25.03.2016 року надано наступні документи: оригінал довідки банку №06.2-186/2044 від 17.03.2016 року, завірена копія довідки банку №062-186/2204 від 24.03.2016 року, завірена копія листа банку №06.2-1862391 від 30.03.2016 року. Виписка банку за 20.01.2016 року, завірена копія платіжного доручення №147 від 20.01.2016 року та витяг з клієнт банку дод. №1.

В подальшому, позивачем 30.08.2016 року отримано рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або не несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 17.08.2016 року, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 10 014 грн. 67 коп. та пеня у розмір 50 грн. 67 коп.

Вказане рішення ТОВ “Фарби Колорит” №б/н 01.01.2016 року в порядку адміністративного оскарження оскаржено до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду ДФС України прийнято рішенням №21084/6/99-99-11-02-02-25 від 29.09.2016 року, яким рішення № від 17.08.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або не несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - скасовано, а скаргу ТОВ “Фарби Колорит” №б/н 01.01.2016 року задоволено частково, однак недоїмка залишилась.

В подальшому відповідачем винесено № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або не несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.10.2016 року, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 10 014 грн. 67 коп. та пеня у розмір 50 грн. 67 коп.

Позивач, вважаючи вказане рішення таким, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

В силу ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 року № року 2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами ч.ч. 5, 7 та 8 ст.9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, в силу приписів норми п.1 ч.10 ст.9 зазначеного Закону днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.11 ст. 9, ч.10 та 11 ст.25 Закону №2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Разом з тим, відповідно до ч.10 ст.25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Отже, днем сплати єдиного внеску є саме списання коштів з рахунку платника податків та зарахування таких коштів на рахунок органів доходів і зборів.

Разом з тим, суд зазначає, що п.1.24 ст.1 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” визначено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з п.1.30 ст.1 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Крім того, приписами п.8.1 ст.8 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п.п.16.5.2 п.16.2 ст.16 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Відповідно до п.1.29 ст.1 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Згідно з п.22.4 ст.22 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язано з моментом подання ним до банку платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань та прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку платник податків не несе відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2018 року у справі №823/1985/17 (№К/9901/50540/18), від 22.05.2018 року №К/9901/19084/18 (номер рішення в ЄДРСР 74173329).

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у зв'язку із несплатою позивачем єдиного соціального внеску за січень 2016 року.

Зокрема, в матеріалах справи міститься довідка ПАТ “Укрсоцбанк” №062-126/2204 від 24.03.2016 року, згідно якої вбачається, що з рахунку №0695 ТОВ “Фарби Колорит” на рахунок №2810 МГУ ДФС ЦОР м. Києва платіжним доручення №147 від 20.01.2016 року на суму 66 500,00 грн. із призначенням платежу *:101.24726322; Єдиний соціальний внесок за 01.2016р.,;;;№26.05.03-14728. Без ПДВ.

Зокрема, підтвердженням переказу коштів за платіжним дорученням №147 від 20.01.2016 року на рахунок МГУ ДФС ЦОР м. Києва є лист ПАТ “Укрсоцбанк” №С6.2-186/2391 від 30.03.2016 року. В якому повідомлено, що на момент надходження платіжного доручення ТОВ “Фарби Колорит” №147 від 20.01.2016 року про сплату податку, а також на момент завершення операційного часу, коштів на рахунку клієнта було недостатньо для виконання вказаного платіжного доручення (о 16:31 – статус документа «На виконанні»). Вищезазначений переказ списано банком з рахунку ТОВ “Фарби Колорит” того ж операційного дня 20.01.2016 року о 18:42 після зарахування поточних надходжень. Внаслідок припинення роботи СЕП з початковим платежем о 18:00 згідно з Технологічним регламентом роботи СЕП НБУ, вищезазначений платіж виконано банком наступного операційного дня – 21.01.2016 року у відповідності до вимог чинного законодавства України за внутрішнім нормативним актом банку.

Таким чином, позивачем на виконання положень Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” вчасно сплачено єдиний внесок, нарахований за відповідний звітний період, а саме за січень 2016 року, шляхом перерахування відповідної суми єдиного внеску на рахунок відкритий в МГУ ДФС ЦОР м. Києва для його зарахування, згідно платіжного доручення №147 від 20.01.2016 року

В платіжному дорученні позивачем вірно вказано призначення платежу “єдиний соціальний внесок за відповідний місяць та рік”.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку щодо безпідставності застосування до позивача штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахування пені у розмірі 10 014,67 грн. та пеня у розмірі 50 грн. 67 коп., оскільки для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у встановлений строк для сплати єдиного внеску платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування суми такого внеску.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті суми страхових внесків, та не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Аналогічного правового висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 07.06.2017 року по справі №К/800/28881/16.

Таким чином, суд не може погодитися з доводами представника відповідача, що позивачем не виконаний обов'язок щодо повноти та своєчасності сплати ЄСВ у розмірі 10 014, 67 грн. та пеня у розмір 50 грн. 67 коп.

Частиною 11 статті 25 Закону №2464 визначений повний перелік штрафних санкцій, які можуть бути застосовані органом доходів і зборів, а саме:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум;

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція №449). Статтею 1 розділу VI цієї Інструкції визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом №2464 обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Оскільки позивачем єдиний соціальний внесок вчасно перераховувалося, тому рішення № від 11.10.2016 року про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”, яким до ТОВ “Фарби Колорит” застосовано штрафні санкції у розмірі 10 064,74 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фарби Колорит” задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 11.10.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або не несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фарби Колорит” сплачений судовий збір 1 378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук