Справа № 806/2653/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2653/18 Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

22 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року (повне судове рішення складено 30 липня 2018 року в м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом №34 від 30.03.2018 року, та зобов`язання призначити і виплатити таку одноразову грошову допомогу розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що травма ним отримана під час виконання обов`язків військової служби в Республіці Афганістан про що і зазначено в Постанові Центральної військово-лікарської комісії МО України від 26.05.2015року №681. Рішенням органів МСЕК з 01.04.2015року йому встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, що стало підставою для виплати одноразової грошової допомоги в сумі 182700,00 грн. 03.01.2018 року рішенням цієї ж Житомирської МСЕК-2 встановлено другу групу інвалідності, що, на думку позивача, є підставою для отримання ним одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Заслухавши суддю, доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - Позивач, під час виконання обов`язків строкової військової служби в Республіці Афганістан (1988 рік) отримав поранення (контузію). Рішенням Центральної військово-лікарської комісії МО України (протокол від 26.05.2015року №681) визнано, що отримані Позивачем поранення (контузія) та захворювання, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.20).

Рішенням Житомирської МСЕК від 03.04.2015року Позивачу з 01.04.2015року встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, що стало підставою для виплати одноразової грошової допомоги в сумі 182700,00грн. (а.с.21).

Рішенням Житомирської МСЕК-2 від 03.01.2018року за результатами повторного огляду Позивачу з 03.01.2018 року встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби (а.с.22).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, є обґрунтованою та правомірною.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Дійсно, пунктом 6 ч.2 ст.16 Закон №2011-XII (у редакції на час встановлення Позивачу 2-ї групи) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі заподіяння військовослужбовцю строкової військової служби при виконанні обов`язків військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби.

Згідно ч.2 ст.16-2 цього ж Закону №2011-XII (у редакції на час встановлення Позивачу 2-ї групи) така одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Тобто, на час встановлення Позивачу 2-ї групи інвалідності, законодавець відповідно до вказаної правової норми право на встановлення порядку та умов виплати такого виду одноразової грошової допомоги делегував Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Абзацом третім підпункту 3 пункту 6 Порядку №975 передбачено, що у разі встановлення інвалідності II групи військовослужбовцю строкової служби одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Висновок щодо такого трактування правової норми частини 2 статті 16 Закону №2011-XII та Порядку №975 міститься у постанові Верховного Суду від 26.06.2018року у справі № 750/5074/17 (адміністративне провадження №К/9901/44751/18) і відповідно до вимог ч.4 ст.242 КАС України підлягає врахуванню судом у даних спірних відносинах в даній адміністративній справі.

Відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII та п.8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Так, позивачу 01.04.2015року було встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, що стало підставою для виплати одноразової грошової допомоги в сумі 182700,00грн.

Отже, встановлення з 03.01.2018року Позивачу другої групи інвалідності мало місце за межами дворічного терміну після встановлення третьої групи інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що на час встановлення другої групи інвалідності розмір одноразової допомоги законодавцем визначено в розмірі 90-кратного, а не 200-кратного, прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що сумарно складає 158580,00грн. (90х1762,00грн.=158580,00грн.). Вказана сума є значно меншою ніж сума, що була раніше виплачена Позивачу (182700,00грн.) у вигляді одноразової грошової допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відмова відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, оформлено протоколом №34 від 30.03.2018року є законною та обґрунтованою.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.