Справа № 804/1427/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/1427/18
головуючий суддя І-ї інстанції - Врона О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді (доповідач) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 804/1427/18 за позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Дніпропетровської області, треті особи: Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до апеляційного суду Дніпропетровської області, треті особи: Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність апеляційного суду Дніпропетровської області щодо не здійснення нарахування ОСОБА_1, суддівської винагороди виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік»;

- зобов'язати апеляційний суд Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди з 01 січня по 13 вересня 2017 року, а також сум щорічної оплачуваної відпустки, додаткової відпустки за 2017 рік, матеріальної допомоги на оздоровлення, вихідної допомоги судді у зв'язку з відставкою, лікарняного, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р.;

- зобов'язати апеляційний суд Дніпропетровської області видати ОСОБА_1 відповідні довідки про розмір суддівської винагороди, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та встановленої на 01.01.2018 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік";

- у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати, зобов'язати апеляційний суд Дніпропетровської області видавати ОСОБА_1 відповідні довідки про розмір суддівської винагороди, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року в частині застосування розрахункової величини більше 1600.00 грн., суперечить ст. 22 Конституції України, тому суд, при ухваленні оскаржуваного рішення, не повинен був застосовувати останній.

Державна судова адміністрація України направила на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначено, що з урахуванням Законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, а також від 07.07.2010 року № 2453- VI, з 1-го січня 2017 року посадовий оклад судді апеляційного суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання становить 17600.00 грн. Зауважено, що зважаючи на положення п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774 - VIII, розрахунковою величиною, згідно якої має встановлюватись суддівська винагорода суддям, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Від апеляційного суду Дніпропетровської області на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи про його законність та обґрунтованість.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Клопотання позивача про залучення у справі правонаступника, на переконання колегії суддів, не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код юридичної особи: 02891291), станом на день розгляду справи, процедуру ліквідації апеляційної суду Дніпропетровської області не завершено, у зв'язку з чим підстав для заміни останнього його правонаступником не вбачається.

З огляду на вказане, в задоволенні клопотання позивача про залучення у справі правонаступника, слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 був призначений на посаду судді на підставі Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року та працював з 22.05.1977 року по 07.03.2002 року суддею Ясинуватського міського суду Донецької області.

З 11.03.2002 року по 11.06.2015 року ОСОБА_1 працював суддею апеляційного суду Донецької області.

Указом Президента України від 21 квітня 2015 року "Про переведення судді ОСОБА_1" переведено на роботу на посаду судді апеляційного суду Дніпропетровської області та на підставі наказу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року № 101/к зараховано до складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області та вважати таким, що з 12 червня 2015 року приступив до виконання своїх обов'язків.

На підставі рішення Вищої Ради правосуддя від 15 серпня 2017 року № 2431/0/15-17 про звільнення ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з виходом у відставку.

Наказом апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року № 209/к ОСОБА_1 відраховано 13 вересня 2017 року зі складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області.

Листом апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року № 7-344-С позивача було повідомлено, що відповідно до затвердженого Державною судовою адміністрацією України штатного розпису суду на 2017 рік, посадовий оклад судді складає 17600.00 грн. Підстав для нарахування суддівської винагороди, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановлено на 01.01.2017 року Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року, не має.

Не погоджуючись із сумою нарахованої суддівської винагороди, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правомірними є дії відповідача в частині обчислення позивачу, як судді, що не пройшов кваліфікаційне оцінювання його посадового окладу починаючи з 01.01.2017 року в розмірі 17 600 грн. та виплати надбавок за вислугу років з цього часу, виходячи з процентної ставки від даної суми, а також здійснення у 2017 році виплати щорічної оплачуваної відпустки, додаткової відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, вихідної допомоги судді в зазначеному розмірі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначено положеннями Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року..

Водночас, абзацом 1 пункту 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Пунктом 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: 1) судді апеляційного суду - 1,1; 2) судді вищого спеціалізованого суду - 1,2; 3) судді Верховного Суду України, судді Конституційного Суду України - 1,3.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційного оцінювання, визначається відповідно до розміру, встановленого частиною третьою статті 133 Закону № 2453, тобто у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 був призначений на посаду судді до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), що у своїй сукупності є підставою обрахунку його посадового окладу з огляду на розмір, визначений частиною третьою статті 133 Закону № 2453.

В свою чергу, статтею 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 гривень.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Аналіз такого правового врегулювання дає підстави дійти правового висновку, що законодавець встановив: по-перше, два види (розміри) мінімальної заробітної плати; по-друге, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати 3200 грн.; по-третє, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів суддів застосовується розмір мінімальної заробітної плати 1600,00 гривень.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі № 816/1074/17, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Поряд з вказаним, необхідно зауважити, що згідно зі статтею 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

На сьогодні, положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774 не визнані неконституційними, також відносно них відсутнє офіційне тлумачення Конституційного Суду України.

Крім того, Закон № 1774-VІІ прийнятий пізніше у часі за норми статті 133 Закону № 2453-VІ, тому при подоланні колізій положень нормативно-правового(их) акту(ів) рівної юридичної сили, слід надавати перевагу тому, що прийнятий пізніше, тобто, Закону № 1774-VІІ.

Про необхідність пріоритетного застосування положень Закону № 1774-VІІ додатково свідчить також і пряма вказівка законодавця, висловлена ним у пункті 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону: до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Колегія суддів також звертає увагу, що у зв'язку з прийняттям Закону № 1774-VІІ не відбулось зменшення розміру суддівської винагороди, яку фактично отримував позивач до його ухвалення: з 1 грудня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1600 гривень (абзац 2 статті 8 Закону України від 25.12.2015 № 928-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік»), так само як і з 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 гривень (абзац 4 статті 7 Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2017 рік»).

Таким чином, позивач обґрунтовано отримував суддівську винагороду, виходячи з посадового окладу у розмірі 17600,00 грн., а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року у справі № 804/1427/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко