Справа № 826/13949/16
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Кузьменка В.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2018 року, постановлену за наслідками розгляду заяви Офісу великих платників податків ДФС про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - Позивач, ПАТ «Київенерго») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.07.2016 року №Ю-9-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року, позов задоволено повністю - визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу ВПП про сплату боргу (недоїмки) від 06.07.2016 року №Ю-9-17.

У серпні 2017 року Офіс ВПП звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про визнання виконавчого листа, виданого судом 27.06.2017 року у справі №826/13949/16, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2018 року заяву Офісу ВПП задоволено та визнано виконавчий лист, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва 21.06.2017 року у справі №826/13949/16 щодо визнання протиправною та скасування вимоги від 06.07.2016 року №Ю-9-17 таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податкова вимога скасована судовим рішенням, яке набрало законної сили, то виконавчий лист видано помилково.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її у повному обсязі та прийняти нове судове рішення, яким заяву ПАТ «Київенерго» задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд не дослідив обставин, що Офісом ВПП продовжуються надсилатися податкові вимоги на підставі боргу, за яким податкову вимогу було скасовано. Крім того, підкреслює, що, зазначаючи про помилковість видачі виконавчого листа, суд не навів мотивів такого висновку.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.11.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, який за своєю суттю, повторює позицію суду першої інстанції, Офіс ВПП просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених в останній підстав.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що податкова вимога, яка була предметом оскарження у даній справі, скасована судовим рішенням, яке набрало законної сили, що свідчить про помилковість видачі виконавчого листа взагалі.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 259 КАС України у редакції, яка була чинною на момент подання Офісом ВПП заяви, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 259 КАС України у згаданій редакції, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 374 КАС України у чинній редакції визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що виконавчий документ може бути виданий у випадку, коли рішення суду, яке набрало законної сили, містить припис зобов'язального характеру або іншу вказівку на необхідність вчинення дій чи стягнення коштів.

Разом з тим, скасування індивідуального акту судовим рішенням, яке набрало законної сили, на переконання судової колегії, свідчить про відсутність необхідності його виконання у примусовому порядку, що дає підстави погодитися з позицією Окружного адміністративного суду міста Києва про помилковість видачі виконавчого листа від 27.06.2017 року у справі №826/13949/16, а відтак й необхідності визнання його таким, що не підлягає виконанню.

При цьому посилання Апелянта на не дослідження судом першої інстанції того факту, що Відповідач продовжує направляти Позивачу нові податкові вимоги на підставі боргу, за яким податкову вимогу було скасовано, колегією суддів оцінюється критично, оскільки відповідні обставини перебувають поза площиною вирішення питання щодо правильності чи помилковості видачі судом виконавчого листа.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 374 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено « 28» листопада 2018 року.