Справа № 263/12036/18
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/402/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ВР №145649 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.08.2018 складену інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП, визнання її незаконною та закриття провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.08.2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №145649, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.9 (д) Правил дорожнього руху України, оскільки на перехресті вул. Купріна та вул. Митрополитській під час руху на автомобілі AUDI 80 AVANT номерний знак GEM 929 користувався засобом звязку мобільним телефоном. З даною постановою не погодився, оскільки доїхавши до приміської автостанції №2 по проспекту Миру, зупинився на стоянці, через декілька хвилин, до автомобілю підійшов інспектор управління патрульної поліції ОСОБА_2, який повідомив про порушення ПДР, а саме: що під час руху на автомобілі марки AUDI 80 AVANT номерний знак GEM 929, на перехресті вул. Купріна та вул. Митрополитській користувався засобом звязку мобільним телефоном, при цьому інспектор не надав жодного належного доказу на підтвердження даного факту вини. Зазначає, що заперечував та повідомив інспектора патрульної поліції, що під час руху на вказаному транспортному додержався правил дорожнього руху України та не порушував їх, засобами звязку під час руху не користався. Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необєктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника, на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Донецькій області у судове засідання не прибули, відповідачем ОСОБА_2 було надано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що співробітник патрульної поліції УПП в Донецькій області ДПП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Зауважує, що позивач, подавши позов, жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав. Вважає, що відсутні підстави для визнання дій протиправних.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВР №145649 від 24.08.2018 року поліцейського роти №1 батальйону УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн., яку мотивовано тим, що 24.08.2018 о 17-10 годині у м.Маріуполі на перехресту вул. Купріна та вул. Митрополитська, водій транспортного засобу з номерним знаком LT GEM 929 під час руху користувався засобом звязку мобільним телефоном, чим порушив п.2.9д ПДР України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 д ПДР України визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання);

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надано будь яких доказів та фактичних даних на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У наданому відповідачем відозаписі відсутня фіксація вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 24.08.2018 о 17-10 годині.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ч.3 ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, тому в задоволенні позовної вимоги в частині визнання постанови незаконною слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 19,20,72-79,132,134,139,241,242,244-246,250,271, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР №145649 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.08.2018, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В інші частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.В.Кулик