Справа № 810/3765/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3765/18 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівказернопродукт" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баришівказернопродукт" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018 року №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від товариства з обмеженою відповідальністю "Баришівказернопродукт", в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Баришівказернопродукт», результати якої оформлені актом від 28.02.2018 року №144/10-36-14-02-13/32445705 (а.с. 34-93).

Перевіркою виявлено порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320.

З описової частини Акта перевірки слідує, що готівкові кошти у розмірі 70 244,00 грн. на підставі прибуткових касових ордерів від 16.06.2016 року №269 на суму 9360,00 грн., від 16.06.2016 року №270 на суму 9360,00 грн., від 16.06.2016 року №271 на суму 9360,00 грн., від 16.06.2016 року № 272 на суму 9360,00, від 16.06.2016 року №273 на суму 9360,00 грн., від 17.06.2016 року №274 на суму 8850,00 грн., від 17.06.2016 року №275 на суму 8850,00 грн., від 17.06.2017 року №276 на суму 182,00 грн., від 17.06.2016 року №277 на суму 252,00 грн., від 22.06.2016 року №279 на суму 5310,00 грн. були оприбутковані позивачем у день їх одержання шляхом здійснення у касовій книзі підприємства записів про суму фактичного надходження готівкових коштів (а.с.100-122).

Водночас, відповідні записи були здійснені матеріально-відповідальною особою ОСОБА_3, яка з 15.06.2016 року по 29.06.2016 року не виконувала обов'язки касира, так як перебувала у відпустці згідно з наказом по підприємству (а.с. 99).

На підставі Акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області було прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018 року №, яким на підставі абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» позивачеві було визначено штраф у розмірі 351 220,00 грн. (а.с. 94).

Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (далі - Положення № 637).

Пунктом 2.2 Положення № 637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 4.1 Положення № 637, з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою, підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Пунктом 3.3 Положення № 637 передбачено, що приймання готівки в касі проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Згідно з пунктом 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Абзацом 2 пункту 2.6 Положення № 637 передбачено, що оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Відповідно до пункту 4.3 Положення № 637, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 року № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до касової книги та касових документів, операції з надходження готівки до каси підприємства з 16.06.2016 року по 22.06.2016 року на суму 70 244,00 грн., були оформлені оспорюваними прибутковими касовими ордерами (а.с. 100-122).

Як вбачається з матеріалів справи, готівкові кошти у розмірі 70 244,00 грн., що надійшли до каси підприємства на підставі оспорюваних прибуткових касових ордерів, були оприбутковані позивачем у день їх одержання шляхом здійснення у касовій книзі підприємства записів про суму фактичного надходження готівкових коштів, що підтверджується витягами з касової книги за 16.06.2016 року (а.с. 105), за 17.06.2016 року (а.с. 112) та за 22.06.2016 року (а.с. 122).

Таким чином, позивач виконав умови оприбуткування готівки, передбачені пунктом 2.6 Положення № 637.

Разом з тим, заперечуючи факт оприбуткування готівкових коштів на суму 70 244,00 грн., відповідач стверджує, що записи про рух готівки у касовій книзі з 16.06.2016 року по 22.06.2016 року були здійснені на підставі оспорюваних прибуткових касових ордерів, що підписані бухгалтером (касиром) ОСОБА_3, яка на дату складання вказаних прибуткових касових ордерів перебувала у відпустці відповідно до наказу від 13.06.2016 року № 76-к (а.с. 99, 100-122).

Відповідно до статті 74 Кодексу законів про працю України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відпустка - це час відпочинку, який передбачає тимчасове оплачуване або безоплатне звільнення роботодавцем працівника від виконання трудових обов'язків протягом встановленої законом або за угодою сторін кількості календарних днів із збереженням за ним місця роботи на цей період.

Отже, на період відпустки правовий зв'язок працівника та роботодавця не припиняється, а трудова функція обмежується виключно в частині обов'язковості її виконання.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ані Кодекс законів про працю України, ані Закон України «Про відпустки» не містить заборон та обмежень щодо здійснення працівником під час перебування у відпустці, чи в інший період відпочинку передбачених трудовим договором функцій за власною ініціативою.

Залишення з власної ініціативи працівників після робочого часу на роботі для виконання трудової функції, а також і вихід на роботу під час відпустки з власної ініціативи, по-перше, вимогами закону не заборонені, по-друге, додатково не обліковуються

Таким чином, хоча виконання працівником, який перебуває у відпустці, окремих трудових обов'язків не відповідає змісту та меті відпустки, самі по собі такі обставини не можуть свідчити про дефектність первинного бухгалтерського документа та спростовувати засвідчені ними операції.

Абзацом 2 пункту 4.8 Положення № 637 передбачено, що у разі відсутності касира (у зв'язку з хворобою тощо) цінності, що передані йому під відповідальність, перераховуються іншим касиром, якому вони передаються, у присутності керівника та головного бухгалтера або в присутності комісії, призначеної керівником підприємства. Про результати перерахування і передавання цінностей складається акт за підписами зазначених осіб.

Абзацом 3 пункту 4.8 Положення № 637 передбачено, що підприємства, штатним розписом яких не передбачено посади касира, виконання його обов'язків можуть покладати відповідно до письмового розпорядження керівника на бухгалтера чи іншого працівника, з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність.

Тобто, виконання обов'язків касира та довірені йому грошові кошти за наказом керівника суб'єкта господарювання можуть бути передані іншій особі, зокрема, у випадку, коли касир з об'єктивних причин відсутній на роботі (хвороба тощо), або у випадку, коли на підприємстві відсутня посада касира.

Наказом про відпустку головного бухгалтера ОСОБА_3 від 13.06.2016 року №76-к позивач вказав про можливість ОСОБА_3, перебуваючи у щорічній відпустці, у разі нагальної потреби з'являтися на робоче місце для підтвердження фінансово-господарських операцій, що стосуються безпосередньо її посадових обов'язків (а.с.99).

Судом встановлено, що оспорювані прибуткові касові ордери містять усі визначені законом обов'язкові реквізити, у тому числі підписи головного бухгалтера та касира, дату складання, відомості про суму готівкових коштів, особу, від якої прийняті готівкові кошти, підставу для одержання готівки тощо.

Відповідачем жодних доказів, які б свідчили, що зазначені прибуткові касові ордери підроблені чи містять ознаки підробки, або іншим чином вказували на їх дефектність не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Баришівказернопродукт» повністю дотримані вимоги Положення № 637 при оприбуткуванні грошових коштів в сумі 70 244,00 грн. в касі підприємства, а оспорюване податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

v