Справа № 0240/3566/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 листопада 2018 р. Справа № 0240/3566/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницького об`єднаного відділення Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

05.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Хмільницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що має загальний трудовий стаж понад 32 роки. З 10.05.1981 року по 03.05.1983 року у складі військової частини № НОМЕР_1 проходив військову службу на посаді наводчик зенітних установок.

Відповідно до записів в трудовій книжці працював на наступних посадах: з 15.06.1984 року по 27.12.1992 року - газоелектрозварником ручного зварювання в колгоспі «Червоний партизан»; з 28.12.1992 року по 31.03.2004 року - газоелектрозварником ручного зварювання в КСП «Сальницьке»; з 01.04.2004 року по 11.01.2005 року - оператором насіннєвого заводу в СФГ «Лісове»; з 19.01.2005 року по 16.05.2005 року - перебував на обліку в Хмільницькому міскрайонному центрі зайнятості Вінницької області у зв`язку з безробіттям; з 23.05.2008 року по 30.11.2009 року - водій автомобіля САЗ в Хмільницькій центральній районній лікарні; з 01.12.2009 року по 31.12.2011 року - вартівник Уланівської районної лікарні; з 01.01.2012 року по 01.04.2012 року - монтажник санітарно-технічних систем та обладнання Уланівської районної лікарні; з 02.04.2012 року по 02.01.2015 - монтажник санітарно-технічних систем та обладнання Хмільницької центральної районної лікарні.

Після досягнення 55-річного віку, в травні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач листом від 10.08.2018 року № 2032/06-37/02/1 відмовив позивачу у призначені пенсії за віком (протокол № 12 від 18.07.2018 року) у зв`язку з тим, що не підтверджено його стаж роботи на посаді газоелектрозварником у період з 22.08.1992 року по 31.03.2004 рік, як такий, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць.

Зазначив, що надав відповідачу довідку з Комунальної установи «Хмільницький районний трудовий архів» № 304 від 27.04.2018 року, згідно якої в документах фонду ТОВ «Сальницьке», в книзі обліку і розрахунків по оплаті праці з членами колгоспу відображена інформація про займану позивачем посаду і період роботи на ній. А саме, починаючи з 1984 року по 2004 рік позивач працював на посаді електрозварника, загальний стаж на даній посаді складає 16 років 9 місяців, за період якого отримував заробітну плату.

Відповідно до листа № 01-05/59 від 06.07.2018 року Архівного відділу Хмільницької районної державної адміністрації, надати відомості про атестацію робочих місць в КСП «Сальницьке» немає можливості, так як у документах фонду такі відомості відсутні.

На підставі наведеного, позивач вважає рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи газоелектрозварником ручного зварювання з 22 серпня 1992 року по 31 березня 2004 року;

- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та провести відповідні виплати.

Ухвалою суду від 10.10.2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.10.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи) 14.11.2018 року.

09.11.2018 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 51059), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що пільговий стаж не підтверджено уточнюючою довідкою. Вказав, що до пільгового стажу позивача зарахований період з 15.05.1984 року по 21.08.1992 року в якому позивач працював електрозварником, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2. Період роботи з 22.08.1992 року по 31.03.2004 року не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні первинні документи про проведення та результати атестації робочих місць.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького об`єднаного відділення Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За наслідком розгляду даної заяви, відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 10.08.2018 року №2023/06-37/02/1, мотивуючи наступним.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2, на яку позивач претендуєте, призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловікам після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років (при зверненні за пенсією за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 01.04.2018 року по 31.03.2019 року - не менше 27 років), з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при визнанні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах.

У зв`язку з ліквідацією підприємства, де позивач працював, рішення про зарахування чи відмову в зарахуванні даного періоду приймає комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Постанови № 18-1 від 10.11.2006 року.

Всі необхідні документи були направлені на розгляд зазначеної комісії.

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач з 15.06.1984 року по 31.03.2004 року працював газоелектрозварником в колгоспі «Червоний партизан», яке згідно протоколу №12 від 28.12.1992 року реорганізовано в КСП «Сальницьке» с. Сальниця, та згідно наказу №3 від 16.02.2000 року реформовано в ТОВ «Сальницьке» с. Сальниця.

Згідно Постанови №1173 від 22 серпня 1956 року за Списком №2 (списки, що були чинні на період роботи позивача) у розділі XXXII «Загальні професії» передбачені посади електрозварювальника та газозварювальника.

18.07.2018 року протокол №12 комісією було прийнято рішення підтвердити період роботи з 15.05.1984 року по 21.08.1992 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відмовити в підтвердженні періоду роботи з 22.08.1992 року по 31.03.2004 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць.

Отже, враховуючи вищезазначене, призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав немає. Право на пенсію ОСОБА_1 має з 01.05.2020 року.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно із частинами першою, другою статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Окремо слід вказати, що процедура застосування Списків №1 і №2 визначена, Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383)

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Разом з цим, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та, розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №383 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №383, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку №383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №2, є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року (справа №21-183а13) та Верховного суду від 31.01.2018 року (справа К/9901/48/17).

Оцінюючи позицію відповідача щодо відмови позивачу у призначені пенсії, оскільки відсутні дані про проведення та результати атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Як зазначалась вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена

довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, як видно з наведеного, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як видно із матеріалів справи, позивач надав управлінню пенсійного фонду трудову книжку №1792435 (дата заповнення 23.06.1988 р.), в якій зазначені наступні відомості про роботу позивача:

- з 15.06.1984 року по 27.12.1992 року працював газоелектрозварником ручного зварювання в колгоспі «Червоний партизан»;

- з 28.12.1992 року по 31.03.2004 року - газоелектрозварником ручного зварювання в КСП «Сальницьке»;

- з 01.04.2004 року по 11.01.2005 року - оператором насіннєвого заводу в СФГ «Лісове»;

- з 19.01.2005 року по 16.05.2005 року - перебував на обліку в Хмільницькому міскрайонному центрі зайнятості Вінницької області у зв`язку з безробіттям;

- з 23.05.2008 року по 30.11.2009 року - водій автомобіля САЗ в Хмільницькій центральній районній лікарні;

- з 01.12.2009 року по 31.12.2011 року - вартівник Уланівської районної лікарні;

- з 01.01.2012 року по 01.04.2012 року - монтажник санітарно-технічних систем та обладнання Уланівської районної лікарні;

- з 02.04.2012 року по 02.01.2015 року - монтажник санітарно-технічних систем та обладнання Хмільницької центральної районної лікарні.

Таким чином, згідно записів у трудовій книжці, позивач з 15.06.1984 року по 31.03.2004 року працював газоелектрозварником в колгоспі «Червоний партизан», яке згідно протоколу №12 від 28.12.1992 року реорганізовано в КСП «Сальницьке» с. Сальниця, та згідно наказу №3 від 16.02.2000 року реформовано в ТОВ «Сальницьке» с. Сальниця.

Так, постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173 затверджено Список №2 Виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах (списки, що були чинні на період роботи позивача), при цьому, у розділі XXXII «Загальні професії» передбачені посади електрозварювальника та газозварювальника.

Окремо суд звертає увагу, й на те, що пільговий стаж зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Судом з`ясовано, що згідно листа відповідача від 20.07.2015 року №4161/09-46/02, комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, прийнято рішення підтвердити період роботи позивача з 15.05.1984 року по 21.08.1992 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відмовити в підтвердженні періоду роботи з 22.08.1992 року по 31.03.2004 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць.

При цьому, згідно довідки Начальника архівного відділу Хмільницької районної державної адміністрації від 16.07.2018 року №01-05/59 на запит відповідача, копія якої міститься в матеріалах справи, надати відомості про атестацію робочих місць по КСП «Сальницьке» с. Сальниця немає можливості, так як у документах фонду такі відомості відсутні.

Таким чином, ані управлінню, ані суду не надано доказів проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року в колгоспі «Червоний партизан», яке згідно протоколу №12 від 28.12.1992 року реорганізовано в КСП «Сальницьке» с. Сальниця, та згідно наказу №3 від 16.02.2000 року реформовано в ТОВ «Сальницьке» с. Сальниця.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав у відповідача для відмови у призначенні пенсії позивачу, оскільки доказів проведення атестації робочих місць за умовами праці, де працювала позивач не надано. Не проведення атестації робочих місць виключає можливість призначення пенсії на пільгових умовах.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача газоелектрозварником ручного зварювання з 22 серпня 1992 року по 31 березня 2004 року, призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та провести відповідні виплати, суд зазначає, що такі вимоги є похідними від першої та, за відсутності правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною відмови у призначені пільгової пенсії, - відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти відповідні дії.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок розгляду питань про призначення пенсій та обов`язковість прийняття відповідного рішення, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури та за відсутності відповідного рішення зобов`язувати суб`єкта владних повноважень призначати, нараховувати і виплачувати пенсію та фактично підміняти державний орган. Окрім того, суд вкотре наголошує, що орган пенсійного фонду приймає рішення щодо призначення відповідної пенсії виключно на підставі заяви та додатково поданих до неї документів. Останні позивачем не надані. Відтак, в задоволені позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Хмільницьке об`єднане відділення Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Столярчука, 15А, м. Хмільник, Вінницька область, ).

Повний текст судового рішення виготовлено 26.11.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович