Справа № 0940/1822/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" листопада 2018 р. справа № 0940/1822/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Тимощука О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук О.П.,

представників позивача - Данек Л.І., Вацовської М.М., Васильчука В.Б.,

представників відповідача - Татарина Р.І., Маржевської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія"

до Західного офісу Держаудитслужби,

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області,

про визнання протиправним та скасування рішення Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, викладене у формі вимоги про усунення виявлених порушень № 09-06-14-14/7403 від 26.10.2015, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (надалі, також - позивач, ТОВ «СТЕК») 05.10.2018 звернулося в суд з позовною заявою до Західного офісу Держаудитслужби, Управління західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області (відокремлений підрозділ) (надалі, також - відповідачі) про визнання протиправним та скасування рішення Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, викладене у формі вимоги про усунення виявлених порушень №09-06-14/7403 від 26.10.2015.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2018, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до Західного офісу Держаудитслужби, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, викладене у формі вимоги про усунення виявлених порушень №09-06-14-14/7403 від 26.10.2015.

Відкрито провадження в даній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Призначено підготовче засідання у справі на "21" листопада 2018 р. о 10:00 год.

Від відповідачів 13.11.2018 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду №13-09-13-14/4279 від 09.11.2018 (а.с.104-108), в якому зазначено, що викладені в ухвалі про відкриття провадження висновки суду є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду. Необхідність залишення позовної заяви без розгляду відповідач обґрунтовує порушенням строку на звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Відповідач зазначив, що керівнику об'єкта контролю (позивачеві) направлено вимогу про усунення виявлених порушень від 26.10.2015 №09-06-14-14/7403, згідно якої термін зворотного інформування встановлено 21.12.2015. Листом на виконання вимоги про усунення порушень від 25.11.2015 №13/4215 позивач повідомив відповідачів, що не вбачає правових підстав для відшкодування збитків в сумі 1 821 770 грн, встановлених ревізією. Відповідачі наголосили, що вказаний лист є відповіддю на вимогу як інформаційний лист та не містить жодних вимог стосовно скасування результатів ревізії. Таким чином, результати ревізії ТОВ «СТЕК» за період з 01.01.2014 по 01.08.2015 та вимога від 26.10.2015 №09-06-14-14/7403 не оскаржувалися позивачем. Враховуючи, що лист ТОВ «СТЕК» від 25.11.2015 №13/4215 є виключно інформаційним, перебіг строку звернення до суду розпочався з наступного дня після отримання вимоги про усунення виявлених порушень, а саме з 29.10.2015. Таким чином, позивачем порушено піврічний строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами. Також, спростовуючи позицію позивача щодо того, що останній дізнався про порушення своїх прав в 2018 році відповідачами вказано, що в рамках ревізії позивача за період з 01.08.2015 по 30.11.2016, яка зафіксована актом №06-21/2 від 27.02.2017 запитувалося з приводу відшкодування шкоди, виявленої попередніми ревізіями. Окрім цього, зауважили, що враховуючи позицію позивача про те, що йому стало відомо про чинність вимоги про усунення вимоги від 26.10.2015 №09-06-14-14/7403 після надання відповіді відповідачем №13-09-13-14/2157 від 08.06.2018, позивачем порушено тримісячний строк звернення до суду, так як лист позивача можна вважати досудовим врегулюванням спору. Таким чином, враховуючи порушення строку звернення до суду без поважних причин, просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2018 оголошено перерву до 28.11.2018 о 10:00 з метою надання можливості позивачу подати заперечення на заявлене клопотання відповідача.

Від позивача, 27.11.2018, надійшло заперечення проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.163-166). Спростовуючи аргументи відповідачів, ТОВ «СТЕК» вказало, що вимога про усунення виявлених порушень від 26.10.2015 №09-06-14-14/7403 отримана позивачем 28.10.2015. В порядку оскарження вказаного рішення позивач направив лист від 25.11.2015 «щодо розгляду вимоги про усунення порушень», в якому зазначив, що не погоджується із позиціями, які викладені у вимозі та не вбачає правових підстав для відшкодування збитків до державного бюджету. Відповідно, у зв'язку із відсутністю вмотивованої відмови контролюючого органу, позивач дійшов висновку, що його заперечення згідно звернення від 25.11.2015 прийняті органом контролю, а зобов'язання щодо виконання вимоги припинено як безпідставне і незаконне. Позивач наголосив, що в порушення приписів порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 з боку контролюючого органу не здійснювалися будь-які заходи щодо стягнення заборгованості, подання позовів до суду про доведення фактів порушення законодавства і стягнення боргу, будь-яких усних чи письмових звернень до позивача не направлялося. Про чинність оскаржуваної вимоги стало відомо у 2018 році із факту проведення слідчо-оперативних заходів органом Національної поліції України. Тому, з метою отриманні інформації стосовно розгляду звернення позивача від 25.11.2015 та стану розгляду вимоги про усунення порушень позивач звернувся листом №01/120 від 24.05.2018. Так, із листа №13-09-13-14/2157 від 08.06.2018 позивач дізнався, що звернення від 25.11.2015 не взято до уваги і відповідачем вживаються заходи з метою стягнення збитків. Аналізуючи вищевказане, позивач зазначив, що до моменту отримання листа відповідача №13-09-13-14/2157 від 08.06.2018 останній не знав і не міг дізнатися про порушення свого права. Також зауважив, що порядок скасування акту перевірки не передбачений законом, тому отриманий лист не може вважатися досудовим врегулюванням спору, відтак на спірні правовідносини поширюється шестимісячний строк звернення до суду який не був порушений.

Представники позивача заперечили проти залишення позовної заяви без розгляду з підстав, наведених у поданому письмовому запереченні. Вказали, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, оскільки відповідачем не вчинялося жодних дій щодо стягнення встановлених збитків, що дало підстави вважати про помилкове визначення контролюючим органом збитків.

Представники відповідачів підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, вказавши, що контролюючим органом вчинялися дії щодо стягнення збитків, проте у зв'язку із відсутністю фінансування не мали змоги звертатися до суду самостійно. Також вказали про те, що здійснювали заходи щодо звернення до прокуратури в інтересах держави, проте станом на сьогоднішній день відповіді не отримали. Щодо інформування позивача про вживання заходів щодо стягнення збитків пояснили, що таке інформування не передбачене законом.

Розглянувши подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заперечення на заявлене клопотання, вислухавши пояснення представників сторін з даного приводу, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що за результатами ревізії відповідачем складено акт від 05.10.2015 №06-21/12, яким встановлено заподіяння позивачем збитків державному бюджету на загальну суму 1849211,80 грн (а.с.20-41).

Не погоджуючись із актом ревізії, позивач подав зауваження та заперечення №11/3411 від 13.10.2015 (а.с.42-44).

На вказані заперечення відповідачем зроблені висновки від 26.10.2015 (а.с.45-56).

У зв'язку із не усуненням порушень, відповідачем направлено позивачу вимогу №09-06-14-14/7403 від 26.10.2015 (а.с.57-59).

Не погоджуючись із вимогою №09-06-14-14/7403 від 26.10.2015, позивач направив відповідачу лист, в якому зазначив, що ТОВ «СТЕК» не вбачає правових підстав для відшкодування збитків до державного бюджету, зазначених у вимозі, оскільки товариство діяло виключно у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством.

Відповіді на вказане звернення позивачем не отримано, що не заперечується представниками відповідача.

Так, відповідно до пунктів 49, 55 порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган державного фінансового контролю ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

За результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення:

притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю;

порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;

звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства;

застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Суд зазначає, що виходячи із матеріалів справи відсутні достатні докази інформування позивача про наявність невиконаного обов'язку позивача щодо відшкодування шкоди (збитків) державному бюджету вказаних у вимозі №09-06-14-14/7403 від 26.10.2015.

Також суд зазначає, що з моменту вручення позивачу вимоги №09-06-14-14/7403 від 26.10.2015 та отримання відповіді позивача щодо розгляду вимоги про усунення порушень від 25.11.2015 №13/4215, яка залишена відповідачем без будь-якого реагування, останнім не вчинялися вичерпні дії, передбачені порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р, № 550, а вжиті заходи в частині звернення до правоохоронних органів не були доведені до відома позивача, що дало можливість позивачу припустити відсутність обов'язку відшкодування збитків, встановлених вищевказаним актом ревізії.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції від 12.06.2018, за результатами розгляду звернення позивача щодо скасування акту ревізії та вимоги про усунення порушень, останньому стало відомо, що вимога є чинною і на її підставі вживаються заходи впливу за порушення бюджетного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.97) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Суд зазначає, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вищенаведене та з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому в задоволенні клопотання відповідачів слід відмовити.

Крім цього, в судовому засіданні 28.11.2018 визначено належного відповідача в даній справі - Західний офіс Держаудитслужби, оскільки другий відповідач - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області не є юридичною особою та не володіє адміністративною правосуб'єктністю в силу вимог статті 43 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 121, 240, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Західного офісу Держаудитслужби, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до Західного офісу Держаудитслужби, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківькій області, про визнання протиправним та скасування рішення Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, викладене у формі вимоги про усунення виявлених порушень № 09-06-14/7403 від 26.10.2015 - відмовити.

Визначити відповідачем у дані справі Західний офіс Держаудитслужби (код ЄДРПОУ - 40479801).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.