Справа № 200/10180/18
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ім`ям України Провадження № 2а/200/558/18
14 листопада 2018 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого судді Литвиненка І.Ю.,
при секретарі - Власенко К.О.,
за участі представника позивача Кулієва М.К., представника відповідача Виприк Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самарського військового комісаріату про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
У червні 2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому вона прохає суд скасувати постанову № 1035 від 21 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка винесена провідним спеціалістом командування Самарського районного військового комісаріату м. Дніпра Виприк Т.М. за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України (а.с. 1-7).
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 травня 2018 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності як керівника ТОВ З ІІ «Вортекс» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КпАП України. Вказала, що не згодна з таким рішення провідного спеціаліста та вважає постанову незаконною з наступних підстав. По-перше, розпорядження військового комісаріату про оповіщення та забезпечення явки призовника ОСОБА_2 підприємством отримано не було. По-друге, працівник ОСОБА_2 12 лютого 2018 року був звільнений з підприємства. По-третє, вона як керівник підприємства не була оповіщена про відкриття відносно неї справи про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 19 червня 2018 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 05 вересня 2018 року на 11 годину (а.с. 33).
15 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник позивача не погодилася із заявленими вимогами та прохала відмовити у їх задоволенні. Посилалася на те, позивачу розпорядження військового комісаріату про оповіщення явки призовника ОСОБА_2 було направлено на адресу ТОВ З ІІ «Вортекс» поштою простим листом. Щодо звільнення призовника ОСОБА_2 , зазначили, що від підприємства не надходило жодних повідомлень з інформацією про звільнення призовника ОСОБА_2 , як це передбачено «Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою КМУ від 07 грудня 2016 року № 921. Повідомлення про необхідність явки позивача для розгляду адміністративної справи було направлено 08 травня 2018 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви.
Представник відповідача позов не визнав, прохав відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, постановою від 21 травня 2018 року № 1034 у справі про адміністративне правопорушення провідним спеціалістом командування ОСОБА_3 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 22-23), відповідно до якої керівник ТОВ ІІ «Вортекс» ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, проігнорувала і не забезпечила виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо того, що призовник ОСОБА_2 у визначений час до Самарського районного військового комісаріату не з`явився. Тим самим, директор підприємства ТОВ ІІ «Вортекс» не виконала обов`язок щодо сприяння військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації та допустила порушення встановлених законодавством обов`язків підприємства в особливий період, що потягли за собою наслідки, які можуть призвести до зриву виконання державних завдань щодо призову на строкову військову службу до лав Збройних Сил України, зриву виконання державних завдань у сфері оборони та зниження рівня бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України. Підтвердження того, що ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, а журнал реєстрації вихідних документів Самарського РВК (а.с. 49-52) є доказом направлення повідомлення ТОВ ІІ «Вортекс». Наказом ТОВ ІІ «Вортекс» № 23-вк від 12 лютого 2018 року ОСОБА_2 звільнено за його заявою від 31 січня 2018 року (а.с. 24).
Відповідно до вимог ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Стаття 210-1 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 5 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що персональний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форм власності. Згідно з п. 15 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, військовий облік здійснюється з урахуванням встановлених в Україні правил реєстрації місця проживання фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники і військовозобов`язані працюють (навчаються). Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. На ОСОБА_1 провідним спеціалістом Самарського РВК накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України у розмірі 510 гривень, яка, як посадова особа підприємства не забезпечила виконання розпорядження Самарського районного військового комісаріату щодо того, що призовник ОСОБА_2 у визначений час не з`явився до Самарського районного військового комісаріату. Однак на час накладення на позивача адміністративного стягнення, призовник ОСОБА_2 вже не перебував у трудових відносинах з ТОВ ІІ «Вортекс», а тому директор ТОВ ІІ «Вортекс» вже не була суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Разом з тим, відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував те, що ОСОБА_1 отримала повідомлення про розгляд адміністративного протоколу, складеного відносно неї, а тому вона була позбавлена можливості бути присутньою при розгляді вказаного адміністративного протоколу та надати свої пояснення. А тому, суд приходить до висновку, що позивач була притягнута до адміністративної відповідальності незаконно, у зв`язку з чим постанова провідного спеціаліста Самарського РВК ОСОБА_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, керуючись нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що представником відповідача не доведена правомірність винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 23, 33, 210-1, 247, 251-252, 255-256, 276-277 КпАП України, ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1035 від 21 травня 2018 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КпАП України скасувати.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів зо дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів зо дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Повний текс судового рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя І.Ю. Литвиненко