Справа № 810/850/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/850/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.

суддів Сорочко Є.О.

Коротких А.Ю.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року по справі за адміністративним позовом громадянина Іраку ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (Військова частина НОМЕР_1 ), третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 08 лютого 2018 року громадянину Іраку ОСОБА_1 , прийняте СЗПН 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль (термінал Б)» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майором ОСОБА_3 , та скасувати відмітку в паспортному документі позивача «Відмовлено у в`їзді в Україну» ППр « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 08 лютого 2018 року громадянину Іраку ОСОБА_1 , прийняте СЗПН 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль (термінал Б)» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майором ОСОБА_3 .

Скасовано відмітку в паспортному документі позивача «Відмовлено у в`їзді в Україну» ППр « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Станом на 27 листопада 2018 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була оформлена нотаріально посвідчена Заява - запрошення для в`їзду в Україну позивача, який постійно проживає в респ. Ірак, місто Багдад, з періодом запланованого відвідання України з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2019 року, мета поїздки - приватна. Додатково цією ж заявою ОСОБА_2 підтвердила, що всі фінансові витрати (включаючи транспортні витрати, проживання, харчування, медичне обслуговування та інші витрати, пов`язані із перебуванням на території України позивача та виїздом його з України) будуть здійснені за її рахунок.

На підставі вказаної заяви - запрошення позивачу було надано дозвіл (разову візу № Y06177952) на перебування в Україні у період з 10.01.2018 по 10.03.2018.

Паспортний документ, віза та заява - запрошення були пред`явлені позивачем посадовим особам прикордонної служби при проходженні прикордонного контрою в аеропорту «Бориспіль», термінал D, куди позивач прибув вранці 08 лютого 2018 року літаком з м. Багдад (Ірак) через м. Доха (респ. Катар).

Однак, СЗПН 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль (термінал Б)» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» майором ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 08 лютого 2018 року громадянину Іраку ОСОБА_1 , про що проставлено відповідну відмітку в його паспортний документ.

Підставою для такої відмови була неможливість позивача підтвердити відповідність умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну (підтвердження мети запланованого перебування).

Вважаючи рішення про відмову в перетинанні державного кордону України протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порядок в`їзду іноземців в Україну регулюється Законами України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «Про прикордонний контроль», Інструкцією з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженою Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 05.06.2012 №407 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 червня 2012 року за № 1083/21395 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, прикордонний контроль організується та здійснюється на засадах:

1) законності;

2) відкритості;

3) забезпечення поваги до людської гідності та рівності осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового етапу, місця проживання, мовних або інших ознак;

4) здійснення його виключно спеціально підготовленими з цією метою військовослужбовцями та працівниками Державної прикордонної служби України;

5) вибірковості контрольних заходів на підставі оцінки ризиків.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль», паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Статтею 8 Закону України «Про прикордонний контроль», встановлено умови перетинання державного кордону іноземцями та особами без громадянства у разі в`їзду в Україну:

1. Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови:

1) наявності в нього дійсного паспортного документа;

2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну;

3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України;

4) підтвердження мети запланованого перебування;

5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

2. Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Також, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», встановлено правила в`їзду іноземців в Україну (стаття 9 закону) та підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну (стаття 13 закону).

Згідно ст. 9 цього Закону, іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які погребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Статтею 9 Закону України «Про прикордонний контроль», визначено, що прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки:

1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи;

2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон;

3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Процедура здійснення контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, та передбачає:

1) встановлення місць відправлення та призначення, мети та умов запланованого перебування з проведенням у разі необхідності перевірки відповідних підтверджуючих документів і співбесіди;

2) з`ясування наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України.

Також, згідно ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», документами для в`їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно п. 20) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», приймаюча сторона - зареєстровані в установленому законом порядку українські підприємства, установи та організації, представництва (філії) іноземних підприємств, установ, організацій, представництва міжнародних організацій, а також фізичні особи (громадяни України, іноземці та особи без громадянства), які постійно проживають або тимчасово перебувають на території України у зв`язку з навчанням, стажуванням, роботою, або на інших законних підставах, та запрошують чи приймають іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 16) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль», підтверджуючі документи - документи, що підтверджують факт туристичного обслуговування, навчання, стажування, працевлаштування, лікування в Україні, бронювання або оплату житла, харчування в Україні та повернення до держави свого громадянства або постійного місця проживання, або до третьої держави (у разі необхідності - інші документи, що підтверджують мету та умови перебування в Україні).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 була оформлена нотаріально посвідчена Заява - запрошення для в`їзду в Україну позивача, який постійно проживає в респ. Ірак, місто Багдад, з періодом запланованого відвідання України з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2019 року, мета поїздки - приватна. Додатково цією ж заявою ОСОБА_2 підтвердила, що всі фінансові витрати (включаючи транспортні витрати, проживання, харчування, медичне обслуговування та інші витрати, пов`язані із перебуванням на території України позивача та виїздом його з України) будуть здійснені за її рахунок.

На підставі вказаної заяви - запрошення позивачу було надано дозвіл (разову візу № Y06177952) на перебування в Україні у період з 10.01.2018 по 10.03.2018.

Паспортний документ, віза та заява - запрошення були пред`явлені позивачем посадовим особам прикордонної служби при проходженні прикордонного контрою в аеропорту «Бориспіль», термінал D, куди позивач прибув вранці 08 лютого 2018 року літаком з м. Багдад (Ірак) через м. Доха (респ. Катар).

Окрім цього, при проходженні прикордонного контролю позивачем на вимогу посадових осіб прикордонної служби було також пред`явлено: бронювання готелю «Апарт-Хол Панорама» в місті Києві; квиток на зворотній рейс до Багдаду, Ірак (через м. Доха, респ. Катар) на 22 лютого 2018 року (із можливістю коригування дати вильоту); грошові кошти в розмірі 4000 доларів США, як доказ фінансового забезпечення на період запланованого перебування.

Додатково, на вимогу посадових осіб прикордонної служби, позивачем було надано телефон приймаючої сторони - ОСОБА_2 , яка в цей час знаходилась в аеропорту «Бориспіль», де готувалась зустріти позивача, та яка у телефонних розмовах з працівниками прикордонної служби підтвердила мету запланованого перебування позивача в Україні.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про відмову позивачу у в`їзді в Україну є протиправним, оскільки громадянином ОСОБА_4 дотримано передбачені вказаними вище нормами законів України умови перетинання державного кордону іноземцями у разі в`їзду в Україну, надано документи, які підтверджують мету його запланованого перебування в Україні, а також було підтверджено цю інформацію з боку приймаючої сторони.

При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 27 листопада 2018 року.