Справа № 805/3156/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

27 листопада 2018 року

справа №805/3156/16-а

адміністративне провадження №К/9901/14541/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Центральних ремонтно-механічних майстерень на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., Жаботинської С.В. у справі №805/3156/16-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Центральних ремонтно-механічних майстерень до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу,

У С Т А Н О В И В :

09 вересня 2016 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (далі - Підприємство, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування вимоги про сплату боргу від 02 червня 2016 року № Ю-11-23 на загальну суму 155 456 грн.

18 жовтня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги шляхом подачі заяви, в якій останній просив скасувати вимогу по сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 02 червня 2016 року №Ю-11-23 в сумі 155456грн., з мотивів безпідставності її прийняття.

18 жовтня 2016 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, позов Підприємства задоволено, скасовано вимогу податкового органу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 02 червня 2016 року №Ю-11-23 в сумі 155456 грн, з мотивів відсутності права її формування у податкового органу на дату складення та направлення Підприємству.

30 листопада 2016 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року у справі № 805/3156/16-а, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову Підприємства до податкового органу про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 02 червня 2016 року № Ю-11-23 в сумі 155 456 грн.

26 грудня 2016 року Підприємством подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме статей 6, 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2014 року № 2464, та пункту 9-4 Розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року.

27 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Підприємства та витребувано справу з Донецького окружного адміністративного суду справу №805/3156/16-а.

24 січня 2017 року справа №805/3156/16-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

02 лютого 2018 року справа №805/3156/16-а та матеріали касаційного провадження К/9901/14541/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 00191678, місцезнаходження: 87547, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Карла Лібкнехта, 177а, перебуває на обліку як платник єдиного соціального внеску в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, розташованому на території населеного пункту, місцезнаходженням якої є 87549, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця А. Куїнджі, будинок 93, визначеного переліком зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Центральні ремонтно-механічні майстерні Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" є відокремленим підрозділом Підприємства без права юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 35397895, місцезнаходження: 85300, Донецька обл., місто Покровськ (Красноармійськ), вулиця Дніпропетровська, будинок 11, перебуває на обліку як платник єдиного соціального внеску в Красноармійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, розташованому на території населеного пункту місто Покровськ (Красноармійськ), який визначений переліком зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідач - Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Центральні ремонтно-механічні майстерні комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» подало до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області заяву від 28 січня 2016 року № 59 щодо звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, у тому числі нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності.

25 листопада 2014 року Торгово-промисловою палатою України видано сертифікат № 1735 (за відхідним №5270/05-04), яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів.

02 червня 2016 року податковим органом винесено вимогу про сплату боргу станом на 31 травня 2016 року від № Ю-11-23 на загальну суму недоїмки 4387918, 57 грн., яка утворилася за період з вересня 2014 року по травень 2015 року, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2014 року № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: "9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Як правильно установили суди попередніх інстанцій, спірна вимога сформована 02 червня 2016 року відповідно до статті 25 Закону №2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення.

Суд зазначає, що саме факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників, зокрема заходів впливу за порушення Закону № 2464-VІ, якою є спірна вимога.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Покровськ (Красноармійськ), на території якого розташована Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, на обліку в якому як платник єдиного внеску знаходиться відокремлений підрозділ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» - Центральні ремонтно-механічні майстерні», входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Оцінюючи спірні правовідносини суд першої інстанції установив, що до предмету недоїмки спірної вимоги за період вересень 2014 року - травень 2016 року включені суми, раніше зазначені контролюючим органом у вимогах від 06.11.2015 року №Ю-128-23, від 02.02.2016 року №Ю-11-23, від 01.03.2016 року №Ю-11-23, від 07.04.2016 року №Ю-11-23, від 06.05.2016 року №Ю-11-23, які оскаржені позивачем у судовому порядку та скасовані постановами Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року по справі № 805/250/16-а, від 05.07.2016 року по справі №805/1588/16-а, від 03.08.2016 року по справі №805/1845/16-а, від 08.09.2016 року по справі №805/2830/16-а, які набрали законної сили внаслідок чого є наявною підстави звільнення від доказування відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час вирішення спору.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність (відстрочення в силу закону) у відокремленого підрозділу позивача обов'язку своєчасної сплати внесків, починаючи, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме станом на 31 травня 2016 року.

Відтак, формування спірної Вимоги про сплату недоїмки та застосування наслідків такої несплати є протиправним.

Суд вважає неприйнятною позицію податкового органу, погоджену судом апеляційної інстанції щодо не можливості застосування у межах спірних відносин пункту 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ, оскільки норми цього пункту є діючими на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) цього пункту внесено не було.

Суд відзначає, що підпунктом 8 пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636) внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

« 9-3 Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку».

Внаслідок цього зміни до Закону № 2464, внесені на підставі підпункту «б» підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669, включені до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 як пункт 9-4.

Суд визнає, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, внаслідок чого є наявними підстави для задоволення касаційної скарги, скасування постанови суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (в особі Центральних ремонтно-механічних майстерень) задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі №805/3156/16-а скасувати.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року №805/3156/16-а залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер