Справа № 234/15971/18
Суддя: Михальченко А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у порядку ст.286 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 БРП в м. Краматорськ та Словянськ сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому зазначив, що 29.09.2018 поліцейським роти 1 БРП в м. Краматорськ та Словянськ сержантом поліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

З зазначеною постановою він не згоден з тих підстав, що 29.09.2018 він не керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_1 у м. Краматорську, а їхав у ньому як пасажир. В районі будівлі Ощадбанку водій зупинив т/з і пішов по своїм справам. В цей час до автомобілю підїхали поліцейські та сказали, що це саме він, ОСОБА_1, керував т/з, він намагався пояснити, що він не керував т/з, був у нетверезому стані, пив пиво та навіть не мав при собі ні документів на автомобіль, ні посвідчення водія. Після чого поліцейські попросили його надати документи, які посвідчують особу, у нього при собі був лише закордонний паспорт, який він їм і предявив.

09.10.2018 поштою він отримав постанову, яка оскаржується, та дізнався, що він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Вважає, що при винесені даної постанови поліцейським не дотримані вимоги ч.1 ст.268, ст.280 КУПАП, а сама постанова містить посилання на те, що транспортним засобом керував ОСОБА_3

Враховуючи викладене просив суд скасувати постанову поліцейського роти №1 БРП в м. Краматорськ та Словянськ сержанта поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч. 1 ст.126 КУпАП.

17.10.2018 ухвалою суду провадження по справі відкрите.

31.10.2018 відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов у якому зазначив, що вважає вимоги Позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, під час патрулювання від 29.09.2018 року поліцейським роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля ЗаЗ 1102, н.з. АР 8115 АО, в м. Краматорськ, вул. Сіверська, біля б. 54, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. чим порушив п. 2.1 а) ПДР України.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив предявити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.п. 19.1 та 2.1 а) ПДР України, водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі Постанова) щодо водія ОСОБА_1. Поліцейський ОСОБА_2 виніс постанову за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень, відповідно до санкції статті.

ОСОБА_1 стверджує, що він не керував транспортним засобом ЗаЗ 1102 н.з. АР 8115 АО, а був лише його пасажиром. Проте як вбачається з відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейських, водій ОСОБА_1 усвідомлюючи, що він перебуває в стані алкогольного спяніння за яке передбачена адміністративна відповідальність, приймає рішення пересісти на пасажирське крісло маючи намір уникнути відповідальності. Під час детального вивчення відеозаписів з відеореєстраторів стає зрозумілим, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. (відеофайл - 23:34:21сек. зафіксовано факт руху, а саме виїзд з місця стоянки навпроти «Ощадбанку» з не ввімкнутими фарами ближнього світу та габаритними вогнями; відеофайл - 23:34:32сек. водій (можливо побачивши патрульний автомобіль) знов заїжджає на стоянку; відеофайл - 23:34:42сек. патрульний автомобіль зупиняється позаду позаду ЗаЗ 1102 у якого в цей момент горять лампи стоп-сигнала та додатковий ліхтар стоп-сигналу, що в свою чергу свідчить про факт тиснення на гальма; о 23:34:47сек. чітко помітно рух особи з боку водія; о 23:34:54сек. помітно як автомобіль похитнувся зі сторони пасажира, що свідчить про зміну місця водієм; інша камера, відеофайл - 23:37:00сек. (звертаємо увагу на те, що час на цьому відеореєстраторі не співпадає з часом відеореєстратора з автомобіля, різниця складає 2 хвилини у більшу сторону) з відео вбачається, відсутність будь-кого за кермом, а отже оскільки з моменту припинення тиснення на гальмівну педаль до моменту як поліцейський з нагрудним відеореєстратором зафіксував відсутність водія, жодна особа з автомобіля не виходила, що дає достатньо підстав вважати пересідання водієм на пасажирське крісло. До того ж власне спостереження поліцейських підтверджує ті самі обставини які можливо встановити дослідивши відеозаписи нагрудних відеореєстраторів.

Крім того, бланк Постанови має досить стислий вигляд, працівники поліції подекуди скорочують зміст її пунктів. В розгорнутому вигляді вказаний пункт виглядає як «Керуючи транспортним засобом ЗаЗ 1102 «Таврія» право власності на яку, належить громадянину ОСОБА_3Л, номерний знак…»

Позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було розяснено права особи яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейського, жодних клопотань стосовно права на захист та пояснень позивач не висував. Також жодним чином поліцейські не позбавляли можливості громадянина скористатися передбаченими законом правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №340951 від 28.09.2018 водій автомобіля ЗаЗ 1102, н.з. АР 8115 АО, в м. Краматорськ, вул. Сіверська, біля б. 54, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Вказаною постановою на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ст.122, ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 19.1 ПДР України визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Пункт 2.1а ПДР регламентує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджені відеофайл - 23:34:21сек. де зафіксовано факт руху, а саме виїзд з місця стоянки навпроти «Ощадбанку» з не ввімкнутими фарами ближнього світу та габаритними вогнями; відеофайл - 23:34:32сек. водій знов заїжджає на стоянку; відеофайл - 23:34:42сек. патрульний автомобіль зупиняється позаду позаду ЗаЗ 1102 у якого в цей момент горять лампи стоп-сигналу та додатковий ліхтар стоп-сигналу, що в свою чергу свідчить про факт тиснення на гальма; о 23:34:47сек. чітко помітно рух особи з боку водія; о 23:34:54сек. помітно як автомобіль похитнувся зі сторони пасажира, що свідчить про зміну місця водієм; інша камера, відеофайл - 23:37:00сек. з відео вбачається, відсутність будь-кого за кермом, а отже оскільки з моменту припинення тиснення на гальмівну педаль до моменту як поліцейський з нагрудним відеореєстратором зафіксував відсутність водія, жодна особа з автомобіля не виходила, що суд приходить до висновку про пересідання водієм ОСОБА_1 на пасажирське крісло.

Таким чином, в досліджених судом доказах повністю знайшов своє підтвердження факт порушення з боку позивача п.2.1а, п.19.1 Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.126 КУпАП.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський діяв у відповідності до вимог КУпАП, а винесена за результатами розгляду справи постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст. ст. 222, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 БРП в м. Краматорськ та Словянськ сержанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 26.11.2018.

Суддя: