Справа № 826/9426/16
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9426/16 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Григорович П.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Свемон-Захід» вернулося до суду із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якому просило (з урахуванням відмови від частини позовних вимог) визнати протиправною та скасувати постанову № 212-8/095/40-212-10/5240 від 03.06.2016 року про накладення штрафу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.05.2016 посадовою особою відповідача було проведено позапланову перевірку на будівництві оптоволоконної лінії зв'язку від 8 км н/п Кременчук-Херсон до ВЗ НПС «Пролетарська».

За результатами вказаної перевірки, головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України Чучмій А.В. (далі по тексту - інспектор) було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил (далі по тексту - акт перевірки).

20.05.2016 інспектором винесено припис позивачу про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил (далі по тексту - припис).

Також, 20.05.2016 інспектором було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

03.06.2016 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі по тексту - ДАБІ), на підставі акту перевірки від 20.05.2016, протоколу та припису від 20.05.2016 прийнято постанову № 212-8/095/40-212-10/5240, якою до позивача, за порушення п.8 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», застосовано штраф у сумі 65 250 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Як вбачається з акту перевірки, письмових заперечень відповідача та оскаржуваної постанови підставою для її прийняття стали наступні обставини: замірні стовпчики не відповідають розмірам, на них не вказані адреси, кілометр та номери телефонів експлуатуючих організацій (аркуш 8 Пояснювальної записки); не забезпечено ввід кабелів в передбачене приміщення в негорючих сертифікованих захисних трубах.

Вважаючи протиправною оскаржувану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини вчинення позивачем правопорушень у сфері містобудівної діяльності, що зафіксовані в акті перевірки та знайшли своє відображення в оскаржуваній постанові, підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, внаслідок чого оскаржувана постанова є правомірною, обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного припису Закону Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 року за № 553 затвердив Порядок, яким визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва (далі за текстом Порядок).

Відповідно до п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Права та обов'язки посадових осіб інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пунктах 11, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до пункту 13 цього Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Отже, положення цієї норми визначає комплекс прав суб'єкта містобудування під час здійснення контролю суб'єкта містобудування.

При цьому, суб'єкт містобудування не позбавлений права подавати в суді свої пояснення, зауваження або заперечення до актів перевірки, протоколів, складених інспекцією за результатами перевірки, під час розгляду спору про скасування постанов щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Вищенаведені норми кореспондуються із нормами підпункту 4.1 пункту 4 ДБН А 2.2 -3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», де зазначено, що проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил. Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2. 1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об'єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об'єктів.

Відповідно до п. 4.8 зазначених ДБН, проектна документація на будинки, будівлі, споруди, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури, їх черги та/або пускові комплекси має бути розроблена з урахуванням будівельних норм та стандартів, чинних на час передачі її замовнику.

Відповідно до пп. 9.1. пункту 9 ВБН в.2.2-45-1-2004 9 «Позначення трас підземних кабелів зв'язку на місцевості», проектом визначаються певні технічні рішення стосовно позначення трас підземних кабельних ліній зв'язку на місцевості.

Залежно від реальних умов проходження траси, марки кабелю і технічних можливостей експлуатаційного підприємства траса кабелю на місцевості може бути позначена одним з наведених далі способів (або їх комбінаціями): установленням замірних стовпчиків (попереджувальних знаків); спеціальними пасивними маркерами; прокладанням спеціального проводу над діелектричним оптичним кабелем; прокладанням над кабелем сигнально-інформаційних пластикових стрічок.

За змістом п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9 установлення залізобетонних замірних стовпчиків має передбачатися відповідно до вимог КНД 45-112 (Умови проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв'язку та проводового мовлення) та Правил охорони ліній зв'язку.

Відповідно до змісту Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв'язку та проводового мовлення (КНД-45-112), визначення точного місцезнаходження підземних кабелів та інших споруд кабельних ліній проводиться по всій довжині кабельної лінії у зоні проведення робіт за технічною документацією з наступним уточненням траси кабелешукачем і обов'язковим шурфуванням. Відповідальність за визначення точного місцезнаходження підземних кабелів та споруд кабельних ліній несе підприємство, що здійснює технічну експлуатацію ліній. Уточнене місцезнаходження траси підземної кабельної лінії у зоні проведення робіт повинно бути позначене віхами заввишки 1,5 - 2 метри, які встановлюються через кожні 15-20 метрів на прямолінійних частинах траси і у всіх точках відхилення від прямолінійної осі траси понад 0,5 метра, а також на поворотах траси та на межі розриття грунту, де роботи повинні проводитися вручну.

Аналогічні за змістом вимоги містяться в пункті 8 додатку до Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 р. № 209 («Умови проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж»), відповідно до якого, уточнена траса кабельних ліній позначається покажчиками висотою 1,5 - 2 метрів у всіх точках відхилення від прямолінійної осі траси більш ніж на 0,5 метра, на всіх поворотах траси, а також на межі вибирання грунту, де роботи повинні виконуватися вручну. Покажчик являє собою прямокутник з листової сталі розміром 400x300 міліметрів, пофарбований у світлий колір, з нанесеними на нього зображенням блискавки червоного кольору, словами «Копати заборонено, охоронна зона кабелю» із зазначенням меж охоронної зони, адреси і номера телефону (чорним кольором) організації, яка експлуатує кабельні лінії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 1.1. Розділу 1 Договору № 55 на виконання робіт з будівництва BOЛ3 8 км н/п Кременчук-Херсон-НПС «Пролетарська» (далі по тексту - договір), на підставі рішення комітету з конкурсних торгів ПАТ «Укртранснафта» про акцепт на закупівлю будівельно-монтажних робіт, підрядник, яким відповідно до умов договору є ПАТ «Свемон Захід», приймає на себе обов'язок, на свій ризик власними силами виконання робіт з будівництва BOЛЗ 8 км н/п Кременчук-Херсон-НПС Пролетарська».

Пунктом 1.2. договору визначено, що виконання робіт передбачає, серед іншого, ведення авторського нагляду.

Згідно із пунктом 1.2.2 договору підрядник зобов'язується виконати весь комплекс будівельно-монтажних робіт, передбачених проектною документацією.

Відповідно до пункту 5.1. договору проектна документація розроблюється ПАТ «Свемон Захід».

Таким чином, згідно із положенням вищезазначеного договору, саме на позивача - ПАТ «Свемон Захід» покладено обов'язок щодо здійснення авторського нагляду протягом усього періоду будівництва та обов'язок здійснювати контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Відповідно на 8 аркуші Пояснювальної записки до Робочого проекту визначено перелік основних матеріалів необхідних для виконання робіт. Пунктом 9 цього переліку визначено: «Стовпчики замірні вистою 1,5-2 м з вказанням назви комунікацій, кілометр, пікет, адреси та номери телефонів експлуатуючих організацій» (а.с.71) .

Між тим, в ході перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено, що стовпчики, що використані позивачем в ході виконання будівельних робіт, мають довжину 1,2 м, що також підтверджується Паспортом замірного стовпчика - С-3-1 (а.с.26).

Також, матеріалами справи підтверджується, що частина стовпчиків не має відповідних написів, передбачених п. 9 переліку основних матеріалів необхідних для виконання робіт (а.с.72-77).

Так, позивачем зазначено лише назву експлуатуючої організації - Укртранснафта, порядкові номери та написи «кабель» та «не копати». При цьому відсутні назви комунікацій, кілометр, пікет, адреси та номери телефонів експлуатуючих організацій, як це передбачено проектною документацією.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що надані позивачем фотоматеріали стовпчиків, не можуть бути належним доказом відповідності стовпчиків вимогам п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9, оскільки на час проведення перевірки та під час співставлення фото стовпчиків, що надані позивачем та відповідачем, вбачається, що напис «Кременчук В. Перемоги, 32/5» нанесено поверх напису «не копати». Зазначене свідчить про те, що вказані заходи були вжиті позивачем вже після проведеної перевірки для усунення виявлених відповідачем порушень.

Посилання позивача на те, що фотоматеріали, які додані до позову, та які свідчать на користь відповідності стовпчиків вимогам п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9, зроблені самим інспектором та в подальшому передані позивачу, не заслуговують на увагу суду, адже як підтверджується матеріалами справи, під час розгляду справи про правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивачем було надано заперечення до акту перевірки з відповідними фото, на яких є можливим ідентифікувати нові надписи «Кременчук В. Перемоги, 32/5», що нанесені поверх старого напису «Не копати», що також свідчить на користь усунення позивачем порушень вже після перевірки (а.с.68-69).

Щодо не забезпечення позивачем вводу кабелів в передбачене приміщення в негорючих сертифікованих захисних трубах, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, абз. 3 п. 2.5 Пояснювальної записки до Робочого проекту, передбачено, що «Згідно з вимогами ВБН В 2.2-45-1 2004 та КНД 45-189-2003 «Керівництво з експлуатації лінійно кабельних споруд», Вводи кабельної продукції в призначені приміщення мають бути загерметизовані та проведені в негорючій оболонці, а саме або в негорючій поліетиленовій трубці або в метало рукаві виходячи з призначенням приміщення» (а.с.70).

Водночас, всупереч вимогам проектної документації, під час перевірки було встановлено, що кабелі заведені до передбачуваного приміщення без відповідного захисту та герметизації, що підтверджується фото фіксацією.

Так, на фото № 12-17, посадовими особами ДАБІ зафіксовано шлях заведення кабелю в приміщення вузла зв'язку «Пролетарка»: зафіксовано змотаний кабель чорного кольору, що виходить з ПВХ труби, при цьому видно, що вказаний кабель без гофрорукава. (а.с.78-83).

Між тим, наданий позивачем до суду Робочий проект Будівництва оптоволокнової лінії зв'язку від 8 км н/п Кременчук- Херсон до ВЗ НПС Пролетарська не відповідає проекту, який надавався осьтаннім під час проведення позапланової перевірки.

Зазначене підтверджується тим, що на сторінці 6 Проекту, що долучений позивачем до позовної заяви (а.с.25), змінено положення пункту 2.5, зокрема, виключено 4 абзаци, які наявні в наданому відповідачем до матеріалів справи Проекті, що надавався до перевірки (а.с.70).

Отже, ПАТ «Свемон Захід», як підрядником з будівництва BOЛ3 від 8 км н/п Кременчук-Херсон до ВЗ НПС «Пролетарська», не забезпечено дотримання проектних завдань та рішень під час будівельних робіт та не дотримано вимог ВБН В 2.2-45-1 2004 та КНД 45-189-2003.

Щодо посилань апелянта про те, що оскаржувану постанову складено не уповноваженою особою, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правовими положеннями ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

3) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

2. Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені:

1) органів державного архітектурно-будівельного контролю:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

У даному випадку, оскаржувана постанова про накладення на позивача штрафу винесена інспектором Чучмій А.В., який є головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Як зазначає апелянт, накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник ДАБІ та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів ДАБІ та їхні заступники у межах своїх повноважень.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що на виконання Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Указу Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011, з дотриманням вимог Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року, ДАБІ України 19.11.2012 року видала наказ № 187 «Про уповноваження територіальних органів - інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (щодо дозвільно-реєстраційних процедур та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю)» (далі по тексту - наказ № 187).

Так, абз. 2 п. 2 наказу № 187 визначено, що уповноважено керівників територіальних органів та їх заступників від імені ДАБІ України накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексом про адміністративні правопорушення України, у спосіб та у межах затверджених ДАБІ України положень про територіальні органи та інших нормативно-правових актів України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що ДАБІ України правомірно та у межах компетенції винесено оскаржувану постанову № 212-8/095/40-212-10/5240 від 03.06.2016 року про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу, прийнята за результатами розгляду справи про правопорушення на підставі таких, що є правомірними: акта перевірки, протоколу, припису, а тому є такою, що винесена у відповідності до норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, надано обґрунтовані доводи прийняття оскаржуваної постанови, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Свемон-Захід" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2018.

v