Справа № 489/6199/18
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/6199/18
провадження №2-а/489/259/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 640201 від 03.10.2018; скасування постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 640201 від 03.10.2018 та закриття провадження.

Позивач вказав, що 03.10.2018, керуючи транспортним засобом Додж Калібер, номерний знак НОМЕР_1, рухався в м.Миколаєві по вулиці Садова в сторону вулиці Погранична. На перетині вулиці Садова та Чкалова почав рух в сторону вулиці Погранична на зелений колір світлофора, але вже під час руху сигнал світлофора переключився на жовтий в той момент, коли передня частина транспортного засобу знаходилася на проїзній частині дороги по вулиці Чкалова, а задня частина автомобіля на трамвайних путях, по яким рухався трамвай в його сторону. В такій ситуації він змушений був завершити маневр проїзду вулиці Чкалова на жовтий сигнал світлофора, що дозволено Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху) для усунення небезпеки та не створення аварійної ситуації. Зупинити транспортний засіб, який одночасно знаходився на трамвайних путях та дорозі, не мав можливості, так як це створило аварійну ситуацію та загрозу для здоровя і життя людей, оскільки в його транспортному засобі знаходився пасажир.

Після проїзду трамвайних шляхів був зупинений на вимогу поліцейського, який рухався позаду нього на службовому автомобілі з включеними проблисковими маячками. На вимогу поліцейського предявив посвідчення водія та повідомив, що порушення Правил дорожнього руху не допускав. Але поліцейський ОСОБА_2 оформив постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП вважаючи, що мало місце порушення пп. «ґ» п.8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Копію постанови отримав на місці зупинки транспортного засобу під підпис, в якій зазначив, що з постановою не згодний.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконним, а вказані у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, оскільки: 1) із наданого поліцейським на місці зупинки транспортного засобу для огляду вибіркового запису з відеореєстратора не видно, що він розпочав рух на зелений сигнал світлофора, що є порушенням його права на ознайомлення з усіма матеріалами справи; 2) оскаржувана постанова не містить жодних доказів, на підставі якої її винесено, в т. ч. не зазначено як доказ відеофіксації в автоматичному режимі, за винятком субєктивної думки поліцейського; 3) поліцейським не складено протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням статті 254 КУпАП; 4) з положеннями ст. 268 КУпАП був ознайомлений лише після складання постанови, а саме безпосередньо перед підписом про отримання її копії, внаслідок чого був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, підготувати та надати заперечення на постанову, документи, що характеризують особу та інші докази по справі. Внаслідок чого поліцейським не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, врахування яких передбачено статтею 33 КУпАП; 5) розгляд справи на місці зупинки і без надання тимчасового інтервалу для реалізації особою прав на правову допомогу, перекладача і надання доказів не відповідає рішенню Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2017 щодо офіційного тлумачення ч. 1 ст. 276 КУпАП в частині «розгляду справи за місцем правопорушення»; 6) поліцейським не взято до уваги п. 8.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки руху. Відповідний висновок щодо проїзду водієм на жовтий сигнал світлофора зроблено в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 № 552/5623/16-а.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.10.2018, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

На виконання ухвали представник відповідача надав відзив з DVD диском, який містить три файли відеозапису фіксації правопорушення та порядку розгляду і складання постанови.

У відзиві вказано, що під час патрулювання 03.10.2018 поліцейськими Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 разом із напарником було виявлено порушення пп. «ґ» п.8.7.2 Правил дорожнього руху, допущених водієм автомобіля Додж Калібер, номерний знак НОМЕР_1, який здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора. Після чого, інспектор прийняв рішення про зупинку транспортного засобу та із дотриманням вимог КУпАП виніс постанову, якою притягнув позивачадо адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень, що відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Факт скоєння позивачем правопорушення є наявним та підтверджується доказом у вигляді відеозапису «F111» з відеореєстратора. Іншими відеозаписами зафіксована процедура розгляду справи, під час якої позивачу було розяснено положення ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП та ознайомлено зі змістом постанови. Після чого позивачу запропоновано отримати копію оскаржуваної постанови під підпис, на що останній погодився.

Представник відповідача також зазначив, що позивачем було вчинене грубе порушення Правил дорожнього руху (рух на заборонений сигнал світлофора), при цьому створено потенційну перешкоду для руху пішоходів, як однієї з найбільш незахищених категорій учасників дорожнього руху. Такі дії є недопустимими з огляду на безпеку дорожнього руху та в жодному випадку не мають залишатися безкарними, оскільки подібні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є однією з найрозповсюдженіших причин аварійності та, як наслідок, гибелі людей на дорозі.

Також у відзиві вказано, що врахування характеру правопорушення, особи правопорушника, ступені його вини, майнового стану, обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, не поширюється на випадки накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, а також КУпАП при розгляді даної категорії справ про адміністративні правопорушення не передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що вказав позивач, а тому стягнення накладено правомірно і відповідно до вимог КУпАП.

У судове засідання відповідач не зявився, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази суд дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.10.2018, серія ЕАВ № 6402001, встановлено що 03.10.2018 о 22:15 годині, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Додж Калібер, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив пп. «ґ» п.8.7.2 Правил дорожнього руху порушення правил проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух та попереджає про зміну сигналів, за що на нього накладене адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 450 гривень.

Відповідно до пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За вимогами п. 8.10 наведених Правил у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 Правил дорожнього руху передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із дослідженого відеозапису відповідача, який відповідно до ст. 31, ч.1 ст.41 Закону України «Про Національну поліцію» та положень ст. 251 КУпАП є належним і допустимим доказом, на 00:55 хвилині встановлено наближення до регульованого перехрестя двох легкових автомобілів. Коли увімкнувся реверсивний зелений сигнал світлофора і до включення жовтого сигналу, транспортний засіб, що рухався по крайні лівій полосі зупинився перед перехрестям з дотриманням Правил дорожнього руху. Інший автомобіль, що рухався справа та яким керував позивач, що не оспорював під час огляду відеозапису, продовжив рух незважаючи на зміну сигналів, збільшив швидкість та проїхав перехрестя на жовтий сигнал.

Відеозаписом також підтверджується, що на момент включення реверсивного зеленого сигналу світлофора транспортний засіб, яким керував позивач, відстав від автомобіля, який рухався від нього зліва. Тобто мав достатньо часу щоб відреагувати на зміну сигналу світлофора, як це зробив воді транспортного засобу зліва.

Інші відеозаписи відображають порядок складання постанови відносно позивача, зокрема розясненням йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а після складання постанови - право на її оскарження в судовому порядку та строки такого оскарження, а також докази, які будуть долучені до постанови.

Відеозаписами також підтверджується, що позивач не заявляв клопотань про відкладення поліцейським розгляду справи про адміністративне правопорушення для того щоб він скористатися правовою допомогою або надав докази своєї невинуватості. Постанову отримав на місці під підпис, вказавши в примірнику, який залишився в інспектора поліції, що не згодний із вчиненим правопорушенням.

Таким чином, досліджені судом докази поза розумнім сумнівом доводять порушення позивачем пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 31.07.2018 у справі № 552/5623/16-а, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, Верховний Суд дійшов висновку, що згідно п.8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказаний висновок Верховного Суду мотивований виходячи із обставин, які були предметом дослідження, розглянутої ним справи.

У справі, що розглядається, мають хоча обставини похожі, але мають свої відмінності.

Так, відповідно до пп. «б» п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що з урахуванням швидкості транспортного засобу позивача і його відстані до перехрестя в момент увімкнення реверсивного зеленого сигналу, ОСОБА_1 мав достатньо часу для відповідного реагування на зміну сигналу світлофора та здійснення зупинки транспортного засобу, як це передбачено п.8.10 Правил дорожнього руху, що зробив водій транспортного засобу, який рухався зліва від позивача з незначним випередженням.

Проте, позивач навпаки збільшив швидкість свого автомобіля для перетину перехрестя в порушення пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, тим самим своїми діями створив потенційну перешкоду для інших учасників дорожнього руху, які, як і позивач, відповідно п.1.4 наведених Правил мають право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Інші доводи позивача також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, посилання позивача на невиконання поліцейським вимог ст.33 КУпАП є безпідставними, оскільки дана норма містить виняток відповідно до якого її положення не поширюється на випадки накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Не можна визнати такими, що засновані на діючому законодавстві доводи позивача щодо обов'язку інспектора патрульної поліції складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки згідно пунктів 4, 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, інспектор патрульної поліції складає постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.ч. 1-3 ст.122 КУпАП без складання протоколу, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.03.2018 у справі 214/3612/17.

Необґрунтованими суд вважає доводи позивача і з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, оскільки після його прийняття норми КУпАП, зокрема ст. 258 КУпАП, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Те що у такому випадку позивач був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою та надати докази на підтвердження відсутності своєї вини, суд розцінює такі доводи ОСОБА_1 як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Крім того, дослідженим відеозаписом підтверджується, що під час розгляду інспектором патрульної поліції справи про адміністративне правопорушення жодних клопотань позивач не заявляв.

Цим же відеозаписом спростовуються і доводи позивача про розяснення йому прав після складання постанови.

До того ж, вимога позивача, в частині визнання дій інспектора патрульної поліції із складення постанови незаконними, не відповідає змісту ст. 286 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма дозволяє суду скасувати рішення суб'єкта владних повноважень рішення та прийняти один із пропонованих даною нормою варіантів, зокрема, закрити провадження у справі, у випадку відсутності у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідач як суб'єкт владних повноважень, довів суду правомірність прийнятого ним рішення, а також надав належні докази, які спростовують наведені позивачем обставини.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі та у межах повноважень, відповідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофору (жовтий, червоний), створює загрозу для здоров'я та життя не тільки такої особи, а й інших осіб, учасників руху, що може призвести до трагічних наслідків.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається Пятого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Позивач ОСОБА_1, адреса проживання: 54018, АДРЕСА_1, паспорт серії ЕО 669642;

Відповідач інспектор 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б.

Повний текст рішення складено 28.11.2018.

Суддя І.В. Коваленко