Справа № 761/7916/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/7916/17
Провадження № 2-а/761/42/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Ревуцького Габріеля Ігоровича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

В березні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Ревуцького Г.І., в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 109726 від 24 січня 2017р. та вилученню посвідчення водія, виданого на ім'я позивача.

Судом до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача було притягнуто Департамент патрульної поліції.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 24 січня 2017р., відповідач в порушення вимог закону, склав відносно нього вищезазначений протокол та вилучив без законних правових підставі посвідчення водія, при цьому на думку сторони позивача всі дії відповідача відбувались з недотриманням встановленого порядку; з порушенням його прав та чинного законодавства.

В судове засідання сторони, третя особа не з'явились, про час та місце розгляду справи були оповіщені в установленому законом порядку, поважність причини неявки до суду не повідомили. Відзив на позов та заперечення від відповідача та третьої особи не подавались.

Враховуючи положення ст. ст. 205, 286 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2017р. відносно позивача, відповідачем було складено протокол серії БР № 109726, відповідно до якого, 24 січня 2017р. о 14:05 год. позивач керуючи автомобілем «Мercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О. Гончара в м. Києві на вимогу про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та спеціального сигналу не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі по вул. Б. Хмельницького, 37 в м. Києві, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017р. по справі № 761/7625/17, провадження № 3/761/2365/2017, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2017р. апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 з доповненнями - задоволено. Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017р., якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців - скасовано. Прийняти нову постанову, якою провадження в справі відносно позивача за ч. 1 ст.122-2 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 6 ст. 78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою апеляційної інстанції встановлено, що вимога поліцейського (відповідача) про зупинку транспортного засобу має ґрунтуватись на законних підставах, тобто бути безпосередньо пов'язаною з порушенням Правил дорожнього руху. Зважаючи, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що в подальшому стало підставою для подання поліцейським вимоги про його зупинку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

За таких обставин, з наявних по справі доказів, а також пояснень апелянта в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що дійсно мала місце подія адміністративного правопорушення - невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського про зупинку автомобіля. В той же час, така вимога працівника поліції нічим не обґрунтована, а тому, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 були зумовлені крайньою необхідністю, зокрема протиставлення двох охоронних законом інтересів, при цьому охорона одного інтересу була досягнута шляхом заподіянням менш значимої шкоди іншому інтересу, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, оскільки дії відповідача щодо складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 109726 від 24 січня 2017р. та вилученню посвідчення водія, виданого на ім'я позивача не відповідали вимогам закону, в силу обставин, які були встановлені апеляційною інстанцією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295, пп.15.5 п. 15 Розділу VIІ «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 38, 122-2, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Ревуцького Габріеля Ігоровича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про визнання дій неправомірними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Ревуцького Габріеля Ігоровича по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 109726 від 24 січня 2017р. та вилученню посвідчення водія, виданого на ім'я ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27 серпня 2018р.

Суддя: