Справа № 1940/1819/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2033/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Большакової О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року про повернення позовної заяви (суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року позовну заяву повернути позивачу, з підстав передбачених п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки вважає, що він правомірно посилався на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору, а посилання суду на п. 1 ст. 169 КАС України, як на привід повернення позовної заяви, не ґрунтується на положеннях адміністративного процесуального законодавства, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 28.09.2018 року. Відповідно до ухвали від 20.09.2018 року позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом: 1) сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. та подання до суду доказів такої сплати, 2) подання належним чином засвідчених доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що оскільки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2018, у встановлений суддею строк позивачем не усунуті в повному обсязі, зокрема не подано до суду належним чином засвідчених доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Проте суд апеляційної інстанції з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви у справі слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки суд сам вправі засвідчити подані до суду докази, а справу направити до цього ж суду для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року про повернення позовної заяви по справі № 1940/1819/18, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

О.О. Большакова

Повний текст складено 27.11.2018