Справа № 242/5819/18
Суддя: Хацько Н. О.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., позивача ОСОБА_1, представник відповідача Макаренко М.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП Селидівського ВП сержанта поліції Макаренко Максима Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 08.11.2018 року звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що згідно постанови інспектора поліції серія ДПО18 № 892640 від 01.11.2018 року його було піддано адміністративному стягненню за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. Зазначена постанова мотивована тим, що позивач 01.11.2018 року в темну пору доби керував автомобілем марки «LDV Maxus», державний номер НОМЕР_1, в якого не освітлювався задній номерний знак, що не давало чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив підпункт «в» п. 2.9 ПДР. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП є неправомірним, необґрунтованим та недоведеним. Зазначив, що освітлення заднього номеру перед початком руху працювало, що може підтвердити пасажир, який власноруч клав речи до багажника і бачив його справність. Після того, як близько 18 години 00 хвилин він зупинився на вимогу інспектора поліції, і лише тоді дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номеру. Крім того, вважає, що поліцейський не мав можливості встановити несправність освітлення, оскільки фізично не міг бачити, що відбувається позаду автомобіля. Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 892640 від 01.11.2018 року та закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.11.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, зазначив, що несправність виникла в дорозі та не могла бути підставою для зупинки автомобіля поліцейським та накладення на нього адміністративного стягнення.

Поліцейський СРПП Селидівського ВП сержант поліції Макаренко М.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що 01.11.2018 року о 17 годині 57 хвилин ним було зупинено автомобіль марки «LDV Maxus», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю освітлення заднього номерного знаку. На його повідомлення про відсутність освітлення заднього номерного знаку автомобіля, ОСОБА_1 почав чіплятися та висловлювати свою незгоду та вказувати на несправність його службового автомобіля. Після чого, ним було складено постанову ДПО18 № 892640 від 01.11.2018 року і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. Вважає, що діяв в межах чинного законодавства та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 08.11.2018 року (згідно штампу на позовній заяві), щодо оскарження постанови від 01.11.2018 року, не порушив передбачений десятиденний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до постанови поліцейського СРПП Селидівського ВП сержанта поліції Макаренко М.В. серія ДПО18 № 892640 від 01.11.2018 року, 01 листопада 2018 року о 17 годині 57 хвилин в м. Селидове по вул. Гоголя, біля буд. № 5, водій ОСОБА_1 в темний час доби керував транспортним засобом «LDV Maxus» державний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, тим самим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п. п. «в» п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що:неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є другом позивача і 01.11.2018 року у вечері ОСОБА_1 підібрав його біля магазину «Ера», де він поклав свою сумку в багажник та помітив, що освітлення номеру працювало і потім вони поїхали на АЗС. Після чого, пояснив, що сумку він поклав до багажника перебуваючи на АЗС і там він помітив, що освітлення номеру працювало. Потім вони поїхали та по вул. Гоголя буд. № 5 були зупинені працівником поліції, вийшовши з машини йому здалося, що номерний знак освітлювався. Крім того, вони пропонували працівнику поліції проїхати на авто майданчик де б вони мали змогу усунути вищевказаний недолік.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що доводи позивача з приводу того, що освітлення заднього номер зламалося під час руху не заслуговують на увагу та є засобом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що відповідно до п.п. «а» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Тому, перевірка справності та технічного стану автомобіля, в аспекті вищевказаної норми, це обов'язок водія перед початком руху.

Суд також не може прийняти у якості доказу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, показання свідка ОСОБА_3, оскільки останній в судовому засіданні не міг визначитися щодо місця де він клав свої речі до багажника та пересвідчився у справності освітлення заднього номеру автомобіля, чи то на заправці, чи то біля магазину «Ера». Також зазначає про справність освітлення заднього номеру і під час зупинки працівником поліції. Крім того, даний свідок плутається у свідченнях, перебуває у приятельських відносинах. Тому свідчення вищевказаного свідка в їх сукупності дають суду всі підстави вважати їх недопустимими.

Доводи позивача щодо фізичної неможливості поліцейського бачити відсутність освітлення заднього номеру автомобіля суд також не приймає до уваги та вважає їх припущенням позивача.

Крім того, як зазначив сам позивач та свідок з боку позивача, вони здійснювали рух з магазину «Ера» до АЗС, а потім поверталися назад, що в свою чергу давало змогу працівнику поліції побачити вищевказаний автомобіль перед рухом на АЗС, так і в зворотньому напрямку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що поліцейський СРПП Селидівського ВП сержанта поліції Макаренко М.В. під час винесення постанови серія ДПО18 № 892640 від 01.11.2018 року та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. діяв в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, у зв'язку із чим слід відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП Селидівського ВП сержанта поліції Макаренко Максима Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Хацько