Справа № 127/20369/18
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ОРПП № 3 Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Заваловича Олега Петровича про скасування постанови серії НК № 821799, від 17.07.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Інспектора ОРПП № 3 Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Заваловича Олега Петровича про скасування постанови серії НК № 821799, від 17.07.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

17.07.2018, Інспектором ОРПП № 3 Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Заваловичем О.П., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 821799, про те, що 17.07.2018, о 13 год. 50 хв. по вул. Героїв Майдану в м. Бар, керуючи транспортним засобом марки «LEXUS NX 200», р/н НОМЕР_1, під час руху автомобіля користувалась засобом зв'язку - мобільним телефоном, чим порушила п. 2.9 (д) ПДР України.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона правопорушення у якому її визнав винним інспектор поліції не здійснювала та ПДР України не порушувала.

Також позивач в поданому до суду позові вказувала, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано її пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, однак про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 липня 2018 року Інспектором ОРПП № 3 Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Заваловичем О.П., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 821799, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення представник відповідача надав суду відеозапис з бодікамери інспектора, з якого не вбачається факту, що дійсно водій ОСОБА_1 під час руху автомобілем користувалась засобом зв'язку.

Також, як вбачається з відеозапису з бодікамери інспектора поліції, відповідачем при розгляді справи та винесенні постанови не було ознайомлено, роз'яснено ОСОБА_1 її права визначеними ст. 268 КУпАП, також не роз'яснено позивачу час та місце розгляду справи, та хто розглядає справу, що є грубими порушеннями прав позивача.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що позивач ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу фактично визнала свою вину у скоєному правопорушенні не може слугувати належним доказом вини, оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідачем грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, з дослідженого відеозапису судом встановлено, що відповідач не попереджав позивача ОСОБА_1 про те, що ним здійснюється відеозапис з бодікамери, чим також грубо порушено права позивача та вимоги ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об'єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом також встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, не враховано пояснень позивача, яка свою вину не визнала, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими, не було залучено відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_4 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 821799, від 17.07.2018, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя