Справа № 552/4837/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 552/4837/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.10.2018 року, (суддя Микитенко В.М., повний текст складено 26.10.2018 року) по справі № 552/4837/18

за позовом ОСОБА_2

до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 406001 від 17.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018 року задоволено позов.

Постанову від 17.08.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП скасовано, а провадження у справі про адміністративні правопорушення - закрито.

Старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з'ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування зазначив, що приймаючи рішення відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними доказами.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності надана відповідачем лише апеляційному суду, обґрунтування неможливості надання її до суду першої інстанції не надано. Крім того, зазначає, що враховуючи невизначеність поняття "поворот" та "зміна напряму руху", позивач в умовах неосвітленості проїзної частини, необізнаності місцевості, перебуваючи вперше у вказаному районі міста, за відсутності будь-яких знаків та розмітки, не зобов'язаний вмикати покажчик повороту, адже рухався без зміни напрямку руху та будь-яких маневрів, вважаючи, що їде постійно в одному напрямку, а тому був позбавлений фізичної можливості виконати п.9.4 ПДР та увімкнути за 50-100 метрів покажчик повороту.

Відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст. 308 КАС України справу переглянуто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.08.2018 року старшим інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 винесено постанову, якою ОСОБА_2 за порушення п. 9.2 б Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в сумі 425 грн.

Згідно постанови 17.08.2018 року в 23:15 год ОСОБА_2, керуючи автомобілем Land Rover Range Rover, номерний знак НОМЕР_1, в м. Полтава по вул. Фруктова, повертаючи праворуч на вул. Горького не ввімкну світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б ПДР України (а.с.55 ).

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис надано не в опечатаному вигляді, не підписаний, а тому не доведено правомірності винесеної постанови.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п.п. 9.2 (б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доводи суду, що відеозапис не є належним доказом, з огляду на правову позицію Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі № 337/3389/16-а, оскільки не надано доказів щодо джерела походження відеозапису, він опечатаний та не підписаний, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем до суду відеозапис, в якому зафіксований момент правопорушення є належним та допустимим доказом згідно ст. 73 - 74 КАС України.

Даний відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування, отриманий у встановленому законом порядку (зафіксований на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується органами Національної поліції для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, та покладений в основу прийнятого рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, в п.8 постанови від 17.08.2018р. міститься відповідна відмітка , в якій зазначено що до постанови додаються відеозапис, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення ПДР, а саме "відеозапис із бодікамери ВІ 00116 та реєстратора SONY х 3000".

Відповідачем надано до суду диск в опечатаному конверті та на самому носієві інформації міститься відмітка щодо прізвища інспектора та дати.

Також колегія суддів зазначає, що такі висновки зроблені судом першої інстанції без дослідження постанови від 17.08.2018р., яка є безпосереднім предметом оскарження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд розглядав справу без зазначеної постанови, жодних дій щодо її витребування, відповідно до ст.9 КАС України не вчиняв.

Відповідно до ст.242 КАС України суд може посилатися лише на ті докази, які досліджувалися ним в судовому засіданні.

Також колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо відсутності в діях позивача суб'єктивної сторони складу правопорушення, оскільки він не міг усвідомити та передбачити суспільної шкідливості свого діяння.

Відповідно до п.п.1.3, , п.п.1.4., п.1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже доводи позивача в позові та відзиві на апеляційну скарги щодо відсутності у позивача фізичної можливості виконати п.9.4 ПДР та увімкнути за 50-100 метрів покажчик повороту з поважних причин, необізнаності місцевості, відсутності знаків та дорожньої розмітки, не спростовують факту порушення, оскільки зазначені обставини не позбавляють водія обов'язку дотримуватися правил дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що наявність підстав для притягненні позивача до відповідальності доведено відповідачем та підтверджено належними доказами, а саме фактичними даними викладеними в постанові, відеозаписом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 406001 від 17.08.2018 року є правомірною, прийнята в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, а тому позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення та надано достовірні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.10.2018 по справі № 552/4837/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Постанову серії НК № 406001 від 17.08.2018 року, винесену старшим інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5