Справа № 1340/4353/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4353/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі представників:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надрагідробурмаш» про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Обставини справи.

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Надрагідробурмаш» з вимогою визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1540 від 11.09.2018 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2018 року посадовими особами Укртрансбезпеки у Рівненській області області на 434 км автомобільної дороги Київ-Чоп проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN модель D.2 19.403, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Н/ПР-платформа Е марки ES-GE, модель TIEFLADER, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Надрагідробурмаш на праві власності.

Перевіркою встановлено, що перевищення вагових параметрів навантаження на строєну вісь становить 27,52 т проти дозволених 22 т, на одиночну вісь 12,78 т при нормативно допустимих 11 т. За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено довідку від 11.09.2018 року № 0014085 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 11.09.2018 року № 0001540 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та оскаржуваний розрахунок № 1540 від 11.09.2018 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 2683,20 євро. З вищевказаними документами позивач не погоджується, оскільки транспортний засіб не був затриманий посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області. Також вказує на те, що у разі виявлення перевищення вагового нормативу відповідач повинен здійснити нарахування за фактично пройдену відстань, а не за повну відстань.

Відповідач позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 11.09.2018 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, затвердженого начальником Управління У кртрансбезпеки у Рівненській області, та відповідно до направлення на перевірку від 07.09.2018 № 018812 , на 434 км а/д Київ-Чоп, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Вказав, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1, встановлено, що навантаження на строєну вісь становить 27,52 т при нормативно допустимому 22 т, навантаження на одиночну вісь становить 12,78 т при нормативно допустимих 11 т, загальне навантаження транспортного засобу на дорогу становить 47,84 т при нормативно допустимому 40 т.

Зважування проводилося на 434 км а/д Київ-Чоп, де розміщений діючий стаціонарний габаритно-ваговий комплекс для проведення габаритно-вагового контролю, який відповідає вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255.

Оскільки позивач взагалі не мав дозволу на рух великовагового транспортного засобу на зазначеному маршруті (Львівська область, м. Дрогобич - Полтавська область, с.Лучка) Управлінням розраховано плату за проїзд на всю відстань маршруту, а не за її частину.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду у порядку спрощеного проведження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та

встановив:

11.09.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області під час проведення рейдової перевірки додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт на 434 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» зупинений та направлений на проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб марки MAN модель D.2 19.403. тип D.3 сідловий тягач-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Н/ПР-платформа І марки ES-GE. модель TIEFLADER, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Надрагідробурмаш

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1, транспортний засіб належить гр. ОСОБА_3.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 1109 від 11.09.2018 автомобільним перевізником вантажу є ТОВ «Надрагідробурмаш».

Згідно з квитанцією про зважування від 11.09.2018 року транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 навантаження на строєну вісь становить 27,52 т при нормативно допустимому 22 т, навантаження на одиночну вісь становить 12,78 т при нормативно допустимих 11 т, загальне навантаження транспортного засобу на дорогу становить 47,84 т при нормативно допустимому 40 т.

Судом встановлено, що зважування проводилось вагою автомобільною для зважування у русі ВА- 20 К-023 № 013, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг Рівненської області на 434 км а/д Київ-Чоп, де розміщений діючий стаціонарний габаритно-ваговий комплекс для проведення габаритно-вагового контролю, який відповідає вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255.

Того ж дня, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській складено акт № 0001540 про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів,

Відповідно до акту №00015 перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого фактична маса 47.84т, а нормативно допустимим показником навантаження є 40,00т

У п. 10 вказаного акту, зазначено осьові навантаження тонн: нормативно допустиме навантаження 11,00 / 11,00/22, 00 а фактичне 7.54/12.78/27,52.

На підставі вказаного акта складено розрахунок плати за проїзд великовагових великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 1540 від 11.09.2018р., яким визначено грошове зобов'язання у розмірі 2683,20 євро за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за пройдену відстань 860 км. (Львівська обл., м. Дрогобич Полтавська обл., с. Лучка) , а також складено довідку № 0014085 від 11.09.2018р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якою зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням обмежень та відповідно до якої навантаження на осі за результатами ваговою контролю становить: 1)7.54; 2)12,78; 3)27,52 тонн, повна маса транспортного засобу 47.841;

При ухваленні рішення суд керувався наступним.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 1, підпунктами 2, 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки у Рівненській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку № 1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктами 14, 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Перевіряючи доводи учасників справи щодо процедури здійснення габаритно-вагового контролю, суд враховує, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2, пунктом 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Так відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 навантаження на строєну вісь становить 27,52 т при нормативно допустимому 22 т, навантаження на одиночну вісь становить 12,78 т при нормативно допустимих 11 т, загальне навантаження транспортного засобу на дорогу становить 47,84 т при нормативно допустимому 40 т.

Відтак під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу.

Згідно з пунктами 18, 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини третьої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з вимогами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Таким чином, наведеними нормами встановлено обовязок перевізника отримати дозвіл при перевезенні вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху визначено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

З наведеного випливає, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху заборонено порушувати встановлені ним габаритно-вагові параметри у разі перевезення подільних вантажів.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що позивач звертався до уповноважених органів з метою отримання дозволу на здійснення перевезення вантажу.

Як визначено пунктами 21, 22 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 16-1 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

Згідно з пунктами 23, 24 вказаного Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.

Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Стосовно доводів позивача про те, що посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області не затримали транспортний засіб, що мав перевищені нормативні вагові показники, то варто зазначити, що посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями тимчасово затримувати транспортний засіб.

Такі повноваження згідно зі статтею 265-2 КУпАП мають працівники уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Також варто зауважити, що відповідно до статті 265-2 КУпАП затримання транспортного засобу дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність факту подальшого затримання транспортного засобу з метою внесення плати за проїзд або часткового розвантаження автомобіля та внесення плати за фактично пройдену частину маршруту, не є підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення кількох нормативів вагових параметрів під час руху великовагового транспортного засобу, що використовується останнім.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 21.09.2018 у справі № 804/5296/17.

За приписами пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Відповідно до пункту 21 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Судом береться до уваги, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» прийнята з метою збереження дорожнього покриття доріг.

Отже, плата за проїзд великовагового транспортного засобу в разі перевищення нормативу повинна стягуватися за пройдену по дорожньому покриттю відстань саме з метою збереження покриття, яке експлуатувалося таким транспортним засобом. Можливість оплати за лише пройдену частину маршруту по території України законодавцем визначена на випадок виконання приписів пункту 23 Порядку №879 якщо власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа провів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Плата за проїзд є формою відповідальності особи, що застосовується як засіб державного примусу та контролю, передбачений зокрема, Законом України «Про автомобільний транспорт», постановою №30 та постановою №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», покладаючи на правопорушників додаткові обтяження у вигляді впливу на їх фінансовий стан.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року№879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

При цьому згідно пунктів 31, 31-1 Порядку №879 для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі акту проведено спірний розрахунок № 1540 від 11.09.2018 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого позивачу за пройдену відстань 860 км. (Львівська обл., м. Дрогобич Полтавська обл., с. Лучка) нараховано до сплати 2683,20 євро.

Вказаний від 11.09.2018 року №1540 виконаний відповідно до формули, визначеної пунктом 30 Порядку №879, та з урахуванням вимог пунктів 30, 31-1 цього Порядку за такими показниками: П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де Рзм 0 ОСОБА_1/км (перевищення загальної маси); Рнв 0,1 ОСОБА_1/км (за ставкою плати за проїзд з перевищенням осьових навантажень до 5 відсотків включно - 0,05 ОСОБА_1/км х 2 - для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази); Рг0 ОСОБА_1/км (перевищення габаритних параметрів); В пройдена відстань 347 км; К до 10 відсотків - у подвійному розмірі; П = (0+ 0,1 + 0) х 347 (відстань) х 2 (коефіцієнт) х 2 (відповідно до пункту 21 Порядку №879) = 2683,20 ОСОБА_1.

Судом встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.09.2018 року № 11096 пунктом навантаження є Львівська область, місто Дрогобич, вул. Бориславська 82/1, 18, пункт розвантаження Полтавська область, Лохвицький р-н, с Лучка, Яблунівське НГКР №4.

Судом встановлено, що при розрахунку відстані взято до уваги вказану товарно-транспортну накладну та розраховано плату за проїзд за всю відстань маршруту, в тому числі, яку перевізник мав намір проїхати. Доказів того, що позивач не здійснював подальший рух, перевантажував транспортний засіб тощо суду не надано.

Оскільки транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та суду не надано доказів приведення у відповідність вагових параметрів, суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивача, наведені у позовній заяві, не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу з напівпричепом, оскаржуваний розрахунок плати за проїзд є правильним та таким, що відповідає вимогам Порядку №879, а тому не підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28.11.2018 року.

Суддя Коморний О.І.