Справа № 1340/3547/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3547/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що службовим розслідуванням, яке проводилось однобічно, не об'єктивно та упереджено, не визначено у чому полягало порушення службової дисципліни з сторони позивача. Стверджує, що ним не вчинялося жодних дій, які б суперечили основним завданням поліції, суперечили б обов'язкам працівника поліції і вказували на невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Вважає, що покликання відповідача на «...надзвичайну подію, зокрема внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України...» при вирішенні питання про накладення дисциплінарного стягнення суперечить вимогам Основного Закону України та відповідно вимогам діючого законодавства України. Позивач зазначає, що на час прийняття оскаржуваного наказу відповідачу було достеменно відомо, що 04.06.2018 кримінальне провадження № 0000651, яке було внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрите на підставі п.2 ч.І ст.284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні позивача складу кримінального правопорушення.

Позивач вважає, що спірні накази в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення є протиправними і підлягають скасуванню.

У судових засіданнях позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та просили позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, подав до суду відзив на позов

В обґрунтування заперечень відповідач покликається на те, що проведеним, на підставі наказу № 1898 ГУНП у Львівській області від 29.05.2018 року службовим розслідуванням встановлено, що 26 травня 2018 року до ТУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня в Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява ОСОБА_4 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень позивачем під час сімейного скандалу за місцем проживання. Вищевказані відомості 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимоги п. 5 розділу І, п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у спричиненні сімейного конфлікту та написанні заяви 26.05.2018 на гр. ОСОБА_1 на дільничого офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції ГУНП ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Стверджує, що видаючи оскаржувані дисциплінарні накази відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб чітко визначений Дисциплінарним статутом, що затверджений відповідним законом.

У судове засідання представник відповідача не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 10 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 02 жовтня 2018 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 8 листопада 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи позивача та представника позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Судом встановлено наступне.

26 травня 2018 року до ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня в Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява ОСОБА_4 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень чоловіком дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 під час сімейного скандалу за місцем проживання.

Виїздом на місце події та при спілкуванні із ОСОБА_4, остання повідомила, що 26.05.2018 під час сімейного конфлікту, який виник між нею та чоловіком ОСОБА_1 під час сімейного скандалу чоловік заподіяв їй тілесні ушкодження. Просила вжити належних заходів до її чоловіка ОСОБА_1

ОСОБА_4 надала відповідачу із даного приводу письмове пояснення в якому повідомляє, що 26.05.2018 року вона знаходячись вдома звернулась в поліцію по факту нанесення їй тілесних ушкоджень від чоловіка. 26.05.2018 року чоловік прийшов додому в тверезому стані і став вимагати ключі від нашої спільної квартири. Так як він уже рік проживає не з нею і дітьми, а з іншою особою (жіночої статі) ОСОБА_4 не хотіла віддавати ключі. Після чого ОСОБА_1 застосував силу, побив руками, наніс тілесні ушкодження на обличчі, руках і ногах. Також копав і побив дерев'яною штахетою, тягнув за волосся з кімнати до ліфта. Громадянка ОСОБА_4 наголосила, що відбувалось не раз за їхні спільні 12 років життя, але вона ніколи не зверталась. Це перший раз, коли вона звернулась в поліцію.

Вищевказані відомості 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Наказом ГУНП у Львівській області від 29.05.2018 року №1898 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000651 за ч. 1 ст. 125 КК України, щодо спричинення дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення,

Висновком службового розслідування від 13.06.2018 рекомендовано за грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимоги п. 5 розділу І, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у спричиненні сімейного конфлікту та написанні заяви 26.05.2018 на гр. ОСОБА_1 про що 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на дільничого офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції ГУНП ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2248 від 21.06.2018 "Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП" на капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 462 о/с від 16.07.2018 "По особовому складу" звільнено зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Не погодившись із вказаними наказами ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Згідно з статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 та пункту 2 частини першої статті 19 КАС України спори з приводу проходження публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень і є одним із різновидів публічної служби. Отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону № 580-VIII визначає основні обов'язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої).

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 -VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами, далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Оскільки, дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджений Законом України від 15.03.2018, набуває чинності лише з 07.10.2018, на працівників рядового і начальницького складу Національної поліції України поширюється дія дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України (ДС ОВС), затвердженого Законом України від 22.02.2006.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Згідно з частинами першою та другою цієї статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта).

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення (частина п'ята).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (частина шоста).

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (частина восьма).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (частина десята).

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (частина п'ятнадцята).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція № 230).

Пункт 1.2. Інструкції №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Оформлення матеріалів службового розслідування регламентовано у розділі VIII Інструкції № 230.Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником (пункт 8.7.).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179).

Згідно з пунктом 1 розділу І ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 3 розділу ІV Правил № 1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Аналіз вище наведених нормативно-правових актів свідчить про обов'язок поліцейських неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

Судом встановлено, що 26.05.2018 виник сімейний конфлікт між ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_1 за місцем проживання про, що вона звернулась із заявою 26.05.2018 о 17:00 год. до відповідача, в якій просила прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1

ОСОБА_4 надала із даного приводу письмове пояснення в якому повідомляє, що 26.05.2018 року вона знаходячись вдома звернулась в поліцію по факту нанесення їй тілесних ушкоджень від чоловіка.

Вищевказані відомості 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Начальник ГУНП у Львівській області наклав на ОСОБА_1 найсуворіше із можливих дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Це рішення ґрунтується на висновку службового розслідування про те, що позивач вчинив грубе порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, вимоги п. 5 розділу І, п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у спричиненні сімейного конфлікту та написанні заяви 26.05.2018 на гр. ОСОБА_1 про що 27.05.2018 СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області внесено до ЄРДР №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

04.06.2018 кримінальне провадження № 0000651, яке було внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Суд враховує, що в постанові про закриття кримінального провадження від 04.06.2018 вказано, що ОСОБА_4 претензій немає, від обвинувачення у формі приватного звинувачення відмовляється.

Висновки службового розслідування ґрунтуються на поясненнях працівників поліції Кота Ю.Б.-начальника сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області та Андрущишин Т.Г. - начальника сектору превенції патрульної поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області. Вказані пояснення в свою чергу базуються на повідомленнях чергового по ВП, який повідомив їм про конфлікт позивача з дружиною.

Суд зазначає, що версіям подій, викладених у поясненнях учасників подій комісією не надано. Складом комісії не здійснено оцінку поясненням ОСОБА_4 від 27.05.2018 про те, що жодних претензій до позивача вона не має.

Також суд враховує, що в матеріалах службового розслідування відсутні висновки судово-медичної експертизи, які б підтверджували факт нанесення позивачем тілесних ушкоджень дружині.

Стосовно посилання відповідача при застосуванні дисциплінарного покарання у вигляді звільнення на факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 Новояворівської районної лікарні №1 від 26.05.2018.

Відповідно до результатів проходження тесту за допомогою приладу "Драгер" було встановлено, що станом на 21 год. 10 хв. 26.05.2018 капітан поліції перебував у стані алкогольного сп'яніння (рівень парів алкоголю становив 0,25 проміле).

Як вбачається з матеріалів службового розслідування події у квартирі, а саме конфлікт позивача з дружиною мав місце 26.05.2018 о 14 год. 30 хв.

В контексті наведених вище обставин суд враховує, що за своєю специфікою стан алкогольного сп'яніння супроводжується лише тимчасовою зміною свідомості, викликаною дією етилового спирту на центральну нервову систему, з огляду на що як науковці, так законодавець дотримуються єдиної думки (позиції) та вказують, що з метою забезпечення достовірності результатів медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, огляд особи повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку результати такого огляду слід вважати недійсними.

В свою чергу, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» та в постанові Верховного суду від 04.10.2018 у справі №806/2272/16.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 «чоловік знаходився в тверезому стані».

Крім того, суд зазначає, що події мали місце в неробочий час позивача.

Інших доказів перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння відповідачем не здобуто та суду не надано.

Відповідач не досліджував медичні документи лікувального закладу, зокрема час огляду позивача, не дослідив, що у висновку медичного закладу не вказано № «Драгера», на якому проводилося обстеження, тощо. Отже, відповідачем під час службового розслідування даний факт залишено поза увагою. Тобто, не забезпечене повне, всебічне і об'єктивне дослідження обставин подій, чим порушено вимоги Інструкції.

Враховуючи ту обставину, що висновок медичного дослідження не може бути належним та допустимимим доказом, а також пояснення ОСОБА_4, в яких вона неодноразово наголошувала, що її чоловік був тверезим, висновок відповідача про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння є голослівним та судом не може братися до уваги.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Тобто цей крайній захід дисциплінарного впливу може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції.

Суд звертає увагу, що при встановленні факту дисциплінарного проступку підлягає встановленню/доведенню ряд факторів: - протиправності рішення, дії, бездіяльності особи; - вини особи; - наявності негативних (шкідливих) наслідків; причино-наслідкового зв'язку між протиправним діянням та порушенням дисципліни, невиконанням (неналежним виконання) покладених обов'язків. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно з'ясовувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати всіх розумних і доступних заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що перешкоджає встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оцінюючи обґрунтованість вищеозначеного висновку, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому, належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Суд констатує, що відповідач не надав доказів того, що участь позивача у сімейному конфлікті завдали істотної шкоди інтересам служби чи такі дії порочать честь працівника поліції, підривають довіру та авторитет органів поліції та є несумісним із подальшим проходженням служби. Внаслідок сімейної сварки не було завдано шкоди життю, здоров'ю чи майну третіх осіб; таке сталося у час для відпочинку, коли поліцейський перебував поза службою.

З огляду на це сам по собі факт сімейного конфлікту позивача і дружини не може слугувати підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 в позаробочий час службової дисципліни.

Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що громадянин ОСОБА_1 згідно ст. 63 Конституції України відмовився від надання будь - яких пояснень. Однак, вказана обставина жодним чином не відображена у Висновку службового розслідування.

До матеріалів службового розслідування долучено пояснення інспектора СРПП Яворівського ВП Васька В.М. та інспектора СРПП Яворівського ВП Петрухи В.Р. Однак, вказані пояснення не відображені у висновку службового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини").

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Суд дійшов висновку, що комісією не дотримано вимог Інструкції в частині повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Отже, відповідач не довів ані факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, ані його крайньої ступені тяжкості чи заподіяння ним шкоди. Ця обставина зумовлює висновок про очевидну протиправність рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

З огляду на це наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №2248 від 21.06.2018 "Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП" підлягає скасуванню.

Похідний наказ відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області №462 о/с від 16.07.2018 "По особовому складу" в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, також підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки, суд вважає протиправним звільнення позивача зі служби в поліції, то позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Відповідно до частин другої, третьої статті 77 Закон №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з наказом ГУНП у Львівській області №462 о/с від 16.07.2018 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 19.07.2018.

Оскільки, день звільнення (19.07.2018) є останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на службі з 20.07.2018.

Згідно з частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» прийнятий наказ №260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання».

Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Отже, грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

Відповідно до наданої ГУНП у Львівській області довідки про доходи від 26.10.2018 року №341/68 встановлено, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 перед звільненням за травень 2018 року становив 8629,98 грн, за червень 2018 року - 8629,98 грн, усього - 17259,96 грн.

При цьому, середньоденне грошове забезпечення позивача, згідно вказаної довідки, складає 282,95 грн.

Спору з приводу розрахунку в учасників спору не було.

Період вимушеного прогулу позивача обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (20.07.2018 по 15.11.2018) і становить 119 днів.

Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 33671,05 грн. (119*282,95грн./день).

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З огляду на цю норму КАС України суд встановлює порядок виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу роботодавцеві слід утримати з цієї суми та перерахувати у відповідні бюджети/фонди передбачені законодавством податки, збори та інші обов'язкові платежі.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З огляду на ці норми КАС України рішення суду в поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 8629 (вісім тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн 98 коп звернути до негайного виконання.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 372, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 462 о/с від 16.07.2018 "По особовому складу" в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2248 від 21.06.2018 "Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Яворівського ВП".

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 20 липня 2018 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 (81053, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2018 по 15.11.2018 у розмірі 33671 (тридцять три тисячі шістсот сімдесят одну) грн 05 коп, з урахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 8629 (вісім тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн 98 коп, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2018.

Суддя Р.М. Брильовський