Справа № 758/13028/18
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області - лейтенанта поліції 2-го батальйону 4-ої роти Дмитрика Маркіяна Володимировича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області - лейтенанта поліції 2-го батальйону 4-ої роти Дмитрика Маркіяна Володимировича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 25.09.2018 року позивач рухався на власному автомобілі Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі М06 Київ-Чоп в Буському районі Львівської області та на 472 км дороги був зупинений інспектором патрульної поліції. Після зупинки співробітник поліції Дмитрик М.В. пояснив, що ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимогу п. 14. Правил дорожнього руху- «Порушення правил обгону, заборонений обгін на перехресті». На підставі даного порушення була винесена постанова (серії ЕАВ №621392) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Як зазначає позивач, на момент розгляду справи, його не ознайомлювали з жодними доказами відповідно до ст. 251 КУпАП, а за продемонстрованим відео на планшеті патрульного взагалі неможливо будо ідентифікувати, який саме, де саме та коли саме автомобіль рухався по дорозі, та чи порушував його водій Правила дорожнього руху, зважаючи на те, що дорожньої розмітки та будь-яких знаків видно не було.

Позивач заперечує, що здійснював обгін на перехресті, а тому ПДР не порушував.

Посилаючись на те, що відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення протиправно, оскільки факту правопорушення не було, а тому оскаржувана постанова є незаконно та підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №621392 від 25.09.2018 та закрити провадження відносно нього.

В судовому засідання позивач підтримав позовну заяву з викладених в ній підстав, просив позов задовольнити та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 435,00 гривень.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомленим у встановленому законом порядку. До суду відзив на позовну заяву не направив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2018 року позивач рухався на автомобілі Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі М06 Київ-Чоп в Буському районі Львівської області та на 472 км дороги був зупинений інспектором патрульної поліції.

Після зупинки співробітник поліції Дмитрик М.В. пояснив, що ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимогу п. 14. Правил дорожнього руху - «Порушення правил обгону, заборонений обгін на перехресті».

На підставі даного порушення була винесена постанова (серії ЕАВ №621392) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, …тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні позивач заперечував, що здійснював обгін транспортних засобів на перехресті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи інспектором патрульної поліції Дмитриком М.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Правом подати такі докази відповідач не скористався, відзиву на позовну заяву не направив.

Крім того, при складанні оскаржуваної постанови не було зазначено місце вчинення правопорушення, що унеможливлює ідентифікувати, чи дійсно мала місце подія, щодо якої містяться ознаки вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів фото- чи відеофіксації порушення інспектором патрульної поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 25.09.2018 року посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ №621392 від 25.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області - лейтенанта поліції 2-го батальйону 4-ої роти Дмитрика Маркіяна Володимировича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ЕАВ №621392 від 25.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та оголошено 27 листопада 2018 року.

Суддя Т. В. Войтенко