Справа № 802/1462/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1462/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

29 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників апелянта, відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначив, що він проходив службу в органах національної поліції. Наказом ГУ НП у Вінницькій області №550 від 13.04.2018 року щодо позивача призначено службове розслідування по факту вчинення дисциплінарного проступку, якого допустився під час проведення тематичного заняття у Рубанській ЗОШ Немирівського району Вінницької області. За результатами службового розслідування складено та затверджено висновок та на підставі наказу ГУ НП у Вінницькій області №73 о/с від 02.05.2018 позивача звільнено зі служби в поліції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №615 від 19.04.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" в частині накладення на старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 до дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправними та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №73 від 02.05.2018 "Щодо особового складу" в частині звільнення старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області.

В іншій частині відмовлено.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку стосовно того, що питання виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу врегульовано спеціальним законодавством, а тому підстав застосувати загальні положення трудового законодавства немає необхідності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення в частині відмови в задоволенні позову залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що питання виплати поліцейським, незаконно звільненим зі служби в поліції, грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, врегульоване спеціальним нормативно-правовим актом, який не передбачає існування судового рішення про стягнення відповідних сум.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2003 року по 2015 рік проходив службу в органах внутрішніх справ.

07.11.2015 року, на підставі поданої позивачем заяви про бажання проходити службу в органах поліції, Наказом начальника Головного Управління національної поліції у Вінницькій області № 2 о/с «щодо особового складу» ОСОБА_2 призначено на посаду старшого інспектора батальйону поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області, таким чином прийнято до лав національної поліції.

Після скорочення чисельності та штату працівників, наказом ГУНП у Вінницькій області № 252 о/с від 09.12.2016 року ОСОБА_2 перепризначено на посаду старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області.

13.04.2018 року ОСОБА_2, поліцейського роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області Дзюбенко В.В. та інших працівників поліції було відряджено для проведення тематичних занять в навчальних закладах Немирівського району Вінницької області відповідно до доручення начальника ГУНП у Вінницькій області № 1078/01/20-2018 від 28.03.2018 року «Про проведення заходів загальної та індивідуальної профілактики з неповнолітніми».

Так, учням Рубанської ЗОШ Немирівського району Вінницької області було продемонстровано прийоми рукопашного бою, зокрема захист від злочинця з холодною зброєю та його подальше затримання.

В ході виконання прийому, старший лейтенант поліції Дзюбенко В.В., який виконував роль злочинця з ножем у руках, наближався до ОСОБА_2 із умовної відстані. Позивач, виконуючи самостраховку, падаючи на спину, автоматично дістав з кобури пістолет та здійснив випадковий постріл в бік силуету нападника.

Одразу після цього випадку працівники поліції організували евакуацію цивільних осіб з приміщення, а старшого лейтенанта поліції Дзюбенка В.В. доставили в лікарню для надання медичної допомоги.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №550 від 13.04.2018 року призначено службове розслідування щодо факту вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, який полягав у недотриманні правил поводження з вогнепальною зброєю, що призвело до вогнепального поранення інспектора взводу №3 роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзюбенка В.В.

За результатами службового розслідування, 19.04.2018 року складено та затверджено висновок, відповідно до п. 2 якого зазначено: «За порушення службової дисципліни, вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 8 розділу IV Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 26.01.2016 року №50, п.п. 1, 3, 5 п. 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року №70, що призвело до заподіяння вогнепального поранення інспектора взводу №3 роти особливого призначення ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзюбенка В.В., створило загрозу життю і здоров'ю інших поліцейських, школярів та вчителів Рубанської ЗОШ, старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №615 від 19.04.2018 року за порушення службової дисципліни до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №73 о/с від 02.05.2018 року ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Позивач вважаючи, що його звільнення зі служби в поліції відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області є протиправним та з метою його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстав застосовувати загальні положення трудового законодавства та вирішувати питання щодо стягнення на користь позивача з ГУНП у Вінницькій області середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу немає, оскільки сам факт скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 відповідно до наказу від 02.05.2018 року №73 о/с та поновлення його на посаді на службі в поліції є наслідком виплати йому грошового забезпечення за весь період вимушеного прогулу.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким частково задоволено позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст.235 Кодексу Законів про працю України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України Міністерством внутрішніх справ за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів розроблено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за №669/28799 (надалі - Положення №260).

Відповідно до п.4 названого Положення грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п.п. 5, 6 Положення №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до п.9 Положення №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, розрахунок середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу повинен здійснюватися шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний останній місяць роботи на кількість календарних днів у цьому місяці та множенні отриманої суми на кількість календарних днів за період вимушеного прогулу.

Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 10.05.2018р. №632/29/02-18 розмір грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становив 11776,67 за квітень 2018 року становив - 11776,67грн.

Як вбачається з матеріалів справи, період вимушеного прогулу позивача склав з 03.05.2018р. (наказ про звільнення від 02.05.2018 року) по 30.08.2018р. (рішення про поновлення на роботі) - 119 календарні дні.

Так, враховуючи дані наявної в матеріалах справи довідки про доходи від 10.05.2018р. №632/29/02-18, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 11776,67 грн. (останній повний місяць)/30 к.д.=392,56 грн.

Отже, сума середнього заробітку за даний період із моменту звільнення до моменту прийняття у справі судового рішення по суті, яка підлягає виплаті позивачу становить 119 (к.д. вимушеного прогулу)*392,56 (середньоденна заробітна плата) = 46714,64 гривень без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів.

Таким чином, висновок суду першої інстанції стосовно того, що відсутні підстави для стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є помилковим, оскільки при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 46714,64 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 листопада 2018 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.