Справа № 130/2586/18
Суддя: Шепель К. А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до старшого інспектора ВБДР УПП у м. Вінниця капітана поліції ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР №124268 по справі про адміністративне правопорушення від 17 травня 2018 року, -

у с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначив, що 17 травня 2018 року старшим інспектором ВБДР УПП у м. Вінниця капітаном поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №124268 за фактом того, що позивач, перебуваючи на посаді директора ПрАТ "Жмеринське АТП-10512" допустив випуск на лінію автобуса ГАЗ - РУТА-А483 держ.номер АВ1892АА, технічний стан якого не відповідає вимогам правил дорожнього руху та ДСТУ-3649:2010, а саме з несправною гальмівною системою, чим порушив п.1.5 ПДР України, статтю 30 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункт 145 постанови КМУ №176 від 18 лютого 1997 року. Згідно з цією постановою, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн за частиною першою статті 128 КУпАП. Представник позивача вважає, що позивач не є суб'єктом вищевказаного адміністративного правопорушення з огляду на те, що він не несе відповідальності за технічний стан автобусів, які випускаються на лінію, до його компетенції дане питання не входиить. Позивач не є директором ПрАТ "Жмеринське АТП-10512" і ніколи ним не був. Його призначено директором ТОВ "Жмеринське АТП-10512". Крім цього, відсутні будь-які докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вказаному адміністративному правопорушенні, а саме, що автобус був з несправною гальмівною системою, відсутній акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу. Зазначені в постанові несправності були встановлені працівником поліції після візуального огляду без застосування будь-який технічних засобів. Тобто при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейським не було оцінено жодного доказу, а тому представник позивача вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 128 КУпАП не доведена жодним чином.

Представник позивача просив визнати незаконною та скасувати дану постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачу у встановленому законом порядку було надіслано копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Ці документи були надіслані електронною поштою, а також рекомендованою поштою з повідомленням. Відповідачу було запропоновано в строк до 19 листопада 2018 року надати відзив на позов. 19 листопада 2018 року електронною поштою від представника відповідача надійшла заява про продовження строку для надання відзиву. 22 листопада 2018 року судом на електронну пошту представника відповідача було надіслано лист, в якому вказану заяву задоволено та продовжено строк для надання відзиву до 28 листопада 2018 року. Станом на 29 листопада 2018 року відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до частини першої та другої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що його права були порушені тим, що відповідач неправомірно виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Предметом позову є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

У судовому засіданні установлено, що 17 травня 2018 року старшим інспектором ВБДР УПП у м. Вінниця капітаном поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №124268 за фактом того, що позивач, перебуваючи на посаді директора ПрАТ "Жмеринське АТП-10512" допустив випуск на лінію автобуса ГАЗ - РУТА-А483 держ.номер АВ1892АА, технічний стан якого не відповідає вимогам правил дорожнього руху та ДСТУ-3649:2010, а саме з несправною гальмівною системою, чим порушив п.1.5 ПДР України, статтю 30 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункт 145 постанови КМУ №176 від 18 лютого 1997 року (а.с.5). З копії цієї постанови видно, що до неї жодних документів (доказів, пояснень) не додається.

Згідно з копією довідки від 16 липня 2018 року квартального комітету "Заріччя" позивач проживає з сім'єю по вул. Транспортна, 10 в м. Жмеринка (а.с.6), що підтверджує доводи позивача про те , що він не проживає за місцем реєстрації в м. Київ, як це зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до копії статуту ТОВ "Жмеринське АТП-10512", до компетенції директора товариства не входить контроль за технічним станом автобусів, які виходять на лінію, він не має повноважень перевіряти їх технічний стан, випускати чи не випускати на лінію (а.с.7-10).

Згідно з копіями посадових інструкцій головного механка та механіка контрольно-прпускного пункту, саме до копетенції цих осіб входить контроль за технічним станом автотранспортних засобів під час їхнього виходу на лінію та повернення на підприємство, особливо за станом складових одиниць і агрегатів, що впливають на безпеку дорожнього руху (а.с.11-13).

Відповідно до копії витягу з протоколу Установчих зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринське АТП-10512" від 1 березня 2017 року, ТОВ "Жмеринське АТП-10512" є правонаступником ПрАТ "Жмеринське АТП-10512". ОСОБА_3 є директором ТОВ "Жмеринське АТП-10512" (а.с.19).

Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд згідно з положеннями статей 73, 74, 75, 76 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статі 128 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов'язкового технічного контролю або без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п'ятсот кілометрів.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з подальшими змінами, встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Стаття 30 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає обов'язки автомобільного перевізника, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зокрема, забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи.

Відповідно до пункту 145 Постанови КМУ №176 від 18 лютого 1997 року, якою затверджено Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, автомобільний перевізник зобов'язаний, зокрема, організувати проведення контролю технічного та санітарного стану автобусів чи легкових автомобілів перед початком роботи, крім автомобільного самозайнятого перевізника.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до частини другої, четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з пунктом 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною першою статті 128 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 2, 4 та 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 128 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 17 травня 2018 року серії ВР №124268 складена повноважною особою, однак за своєю формою і змістом не відповідає нормам чинного законодавства, а саме вимогам вищевказаної інструкції. Будь-які докази, які б підтверджували винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 128 КУпАП відсутні.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, судом перевірено та встановлено, що в даному випадку відповідач прийняв оскаржувану постанову на підставі та у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, проте не у спосіб передбачений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такої постанови; небезсторонньо (упереджено); недобросовісно; нерозсудливо; без дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином судовий збір не справляється при поданні позовів про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини п'ятої статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн..

Керуючись статтями 6, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, статтями 128, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, статтею 30 Закону України "Про автомобільний транспорт", Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, п. 1.5 Правил дорожнього руху України, п.145 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до старшого інспектора ВБДР УПП у м. Вінниця капітана поліції ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР №124268 по справі про адміністративне правопорушення від 17 травня 2018 року задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора ВБДР УПП у м. Вінниця капітана поліції ОСОБА_4 серії ВР №124268 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 128 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за частиною першою статті 128 КУпАП закрити.

Стягнути на корсить держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя К.Шепель