Справа № 804/5550/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/5550/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (головуючий суддя - Коренев А.О.) про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ТВІН"

третя особа Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ТВІН» (далі - Відповідач), третя особа Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «ЮГ-ТВІН», що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі №804/5550/17 адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ТВІН», третя особа Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про надання дозволу на погашення суми податкового боргу - залишено без розгляду (а.с. 175-176).

Позивач - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду оскаржило її в апеляційному порядку (а.с. 180-182).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не надано юридичної оцінки клопотанням Відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження, в яких Відповідач наполягав на розгляді справи за наявними у ній документами. На думку заявника перешкоди для розгляду даної справи без участі представника Позивача були відсутні, тому ухвалення оскаржуваної судової ухвали за наслідками судового засідання від 14.08.2018 року, яке з об'єктивних причин відбулось за відсутності представника Позивача, обмежило його у доступі до правосуддя.

Відповідачем - ТОВ «ЮГ-ТВІН» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Третя особа, належним чином сповіщена про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, про причини його неявки суд не сповістила.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника третьої особи.

Представник Позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач (суб'єкт владних повноважень) не прибув до судового засідання, що перешкоджає розгляду справи, та не повідомив суд про причини неявки і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з п.4 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 205 КАС України визначено наслідки неявки учасника справи у судове засідання, зокрема частиною 5 цієї ж статті встановлено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року відкрито провадження та призначено справу №804/5550/17 до розгляду у судовому засіданні 18 вересня 2017 року о 15:30 год. (а.с. 2).

За клопотанням Відповідача від 18.09.2017 року розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2017 року о 14:15 год. (а.с. 83, 84).

02 жовтня 2017 року Позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання додаткових матеріалів по справі (а.с. 85).

Крім того, 02.10.2017 року Позивачем надано до суду першої інстанції клопотання про зменшення позовних вимог, з у рахуванням зменшення податкової заборгованості Позивача станом на 02.10.2017 року, до якого були додані відповідні документи (а.с. 87-94).

02 жовтня 2017 року справа №804/5550/17, яка була призначена на 02 жовтня 2017 року о 14:15 год знята з розгляду, у зв'язку з відрядженням судді (а.с. 98) та призначена на 23 жовтня 2017 року о 14:30 год. (а.с. 99).

23 жовтня 2017 року Позивачем подано заяву про розгляд справи №804/5550/17 у порядку письмового провадження (а.с. 105).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року за клопотанням Відповідача призначено судову-економічну експертизу у справі №804/5550/17 (а.с. 138).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.08.2018 року о 13:45 год. (а.с. 165, 166).

Відповідачем 14.08.2018 року подано заяву про розгляд справи №804/5550/17 у порядку письмового провадження, в якій зазначено, що останній заперечує проти позову повністю (а.с. 172).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали про залишення адміністративного позову без розгляду не мотивовано чи перешкоджала неявка позивача розгляду вказаної справи.

В розумінні КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач, в першу чергу, має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

Приймаючи рішення в межах заявлених апеляційних вимог, колегія суддів звертає увагу на той факт, що протягом усього часу розгляду справи №804/5550/17 представник Позивача активно та без зловживання використовував власні процесуальні права, зокрема: подав клопотання про відкладення розгляду справи з обґрунтування підстав необхідності такого відкладення (а.с. 85), зменшував позовні вимоги з наданням підтверджуючих документів (а.с. 87-94), подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 105). Зазначене свідчить про відсутність підстав вважати що Позивачем втрачено інтерес до розгляду судової справи №804/5550/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами заявника про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави приймати ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав неявки представника Позивача без поважних причин в судове засідання.

Згідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 4 ст. 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що залишення позовної заяви без розгляду унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту прав та інтересів держави шляхом судового розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження з порушенням норм чинного процесуального законодавства, тому апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції від 14 серпня 2018 року про залишення адміністративного позову без розгляду у даній адміністративній справі необхідно скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 320, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року про залишення без розгляду адміністративного позову у справі №804/5550/17 - скасувати.

Адміністративну справу №804/5550/17 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-ТВІН», третя особа Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про надання дозволу на погашення суми податкового боргу - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі постанова складена 26 листопада 2018 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова