Справа № 127/2-а-6600/11
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2-а-6600/11
Провадження № 2-а/127/124/13
У Х В А Л А
27 листопада 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,
при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчих документах по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду в Ленінському районі про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про заміну сторони у виконавчих документах по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду в Ленінському районі про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій. Заява мотивована тим, що постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 29 червня 2011 року у справі № 2-а-6600/11, яка набула чинності 12.07.2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо недоплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 24.11.2010 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, недоплачене 30% підвищення пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 24.11.2010року по 18.06.2011 року. Постанову суду допущено до негайного виконання. Згідно інформації наданої з Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, боржником до даного часу рахується ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці, хоча згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань 01.02.2012 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ОСОБА_3 ПФУ в Леніському районі м. Вінниці , правонаступником його є ОСОБА_3 ПФУ в місті Вінниці, що підтверджується інформаціє з зазначеного реєстру наданою на запит. Дана інформація є загальнодоступною, розміщена на сайті Міністерства юстиції України. Таким чином є необхідність заміни боржника. Рішення суду було подано до органів державної виконавчої служби ОСОБА_2 та відповідно до вищезазначеного було внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, що підтверджується витягом з цього реєстру. В даний час перебуває на виконанні в органах Казначейства, проте стягувач ОСОБА_2 померла 30 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті моєї сестри ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.01.2018 року. Особа, яка прийняла частину спадщини, вважається такою, що прийняла її усю в силу вимог ч.1 ст.1268 ЦК У країни. Інших спадкоємців не має. Просить замінити боржника ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці його правонаступником ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в місті Вінниці та замінити стягувача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання заявник не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 29 червня 2011 року у справі № 2-а-6600/11, яка набула чинності 12.07.2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо недоплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 24.11.2010 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, недоплачене 30% підвищення пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 24.11.2010року по 18.06.2011 року. Постанову суду допущено до негайного виконання.
Згідно Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, яка затверджена постановою КМУ № 440 від 03.09.2014 року(надалі Порядку), яка прийнята з метою реалізації п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якщо боржником є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, рішення судів, які видані або ухвалені до 01.01.2013 року подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.
Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011року № 845 з наступними змінами (далі-Порядку), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства, тобто виконавче провадження не відкривається.
Рішення суду було подано до органів державної виконавчої служби ОСОБА_2 та відповідно до вищезазначеного було внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, що підтверджується витягом з цього реєстру. В даний час перебуває на виконанні в органах Казначейства, проте стягувач ОСОБА_2 померла 30 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті моєї сестри ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.01.2018 року. Особа, яка прийняла частину спадщини, вважається такою, що прийняла її усю в силу вимог ч.1 ст.1268 ЦК України. Інших спадкоємців не має.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) в силу вимог ст.1216 ЦК України.

Відповідно до ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Я є спадкоємцем за заповітом і в тому числі є спадкоємцем за законом в силу вимог ст.ст.1222,1258,1262 ЦК України як рідна сестра померлої ОСОБА_2

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином ОСОБА_1 є правонаступником стягувача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд керується при розгляді справи принципом верховенства права та застосовує, крім законодавства України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, практику Європейського суду з прав людини (надані ЄСПЛ) як джерело права.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невідємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обовязкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невідємна частина "процесу" в роз)^мінні статті 6 Конвенції. ("Ілїлиюі.іьяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.)

Також Європейський суд нагадував, що статті 6 § 1 Конвенції вимагає, щоб усі стадії судового розгляду, які мають на меті вирішити спір щодо прав і обовязків цивільного характеру, закінчувались у розумний строк та щоб не можна було виключити стадії, які слідують за винесенням рішення щодо суті. Так, виконання рішення чи ухвала будь-якого суду має розглядатись як складова частина "процесу" в сенсі статті 6.

Практика Європейського суду з прав людини (справи "ОСОБА_4 проти України", "Горнсбі проти Греції") говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

В силу вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Порядку виконавче провадження на виконання постанови суду у справі № 2-а-6600/11 не відкривалось і воно підлягає виконанню виключно органами казначейства, проте виникла необхідність провести заміну стягувача у виконавчих документах, які подані до казначейства.

Статтею 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним замінити боржника УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці на правонаступника УПФ України в м. Вінниці та замінити стягувача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1

Керуючись ст. 240, 244, 248, 379КАС України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці його правонаступником ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вінниці (, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Замінити стягувача ОСОБА_2 її правонаступником ОСОБА_1, 16.12.1937року народження ( ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: