Справа № 0940/1824/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. справа № 0940/1824/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Тимків У.Л.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Корнутія М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.10.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про: визнання протиправним та скасування наказу №1319 від 23.07.2018; визнання протиправним та скасування наказу №296 о/с від 25.07.2018; поновлення позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, або на іншій рівнозначній посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №296 о/с від 25.07.2018, всупереч норм Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», був незаконно звільнений зі служби в поліції за підпунктом 6 пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. ОСОБА_3 вважає, що висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі позивача від 20.07.2018, на підставі якого ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарного відповідальності та звільнено з Національної поліції України, містить факти щодо керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, які не відповідають дійсності та не можуть бути підставами для звільнення. Окрім цього, ОСОБА_3 вказав на порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема, від позивача не відібрано пояснення, не ознайомлено з висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі позивача від 20.07.2018, звільнено під час перебування ОСОБА_3 на листку тимчасової непрацездатності, без видачі трудової книжки. Вказані дії Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області позивач вважає протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати наказ №1319 від 23.07.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», №296 о/с від 25.07.2018 «Про звільнення зі служби в Національній поліції України», поновити позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, або на іншій рівнозначній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який наданий суду представником Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судовому засіданні 31.10.2018 (а.с.38-42). Згідно вказаного відзиву представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що підставою для звільнення ОСОБА_3 було встановлення за результатами службового розслідування факту керування позивачем автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими. Так, факт керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння підтверджується довідкою Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 10.07.2018, поясненнями свідків дорожньо-транспортної пригоди та працівників поліції, які брали участь в оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Щодо відібрання в позивача пояснень за наведеними фактами, то ОСОБА_3 в телефонному режимі відмовився їх надавати, про що складено акт про відмову надати пояснення від 17.07.2018. Також, листом від 30.07.2018 позивача повідомлено про звільнення та запропоновано прибути до Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для отримання документів та проведення з ним розрахунку. Таким чином, представник відповідача зазначив, що дії Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо звільнення ОСОБА_3 є правомірними, просив в задоволенні позову відмовити.

06.11.2018 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду позивач подав відповідь на відзив, в якому вказав на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015, під час складання довідки Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 10.07.2018 про вміст етанолу в крові позивача (а.с.108-113). Також ОСОБА_3 вказав на відсутність рішення суду, яким встановлено вину позивача за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими учасники справи обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, заслухавши показання свідків, встановив наступне.

ОСОБА_3 з січня 2011 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з листопада 2015 року - в Національній поліції України (а.с.97-101).

07.11.2015 позивач прийняв присягу на вірність Українському народові відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.102).

З червня 2017 року ОСОБА_3 займав посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

07.07.2018 близько 23:00 год. автомобіль марки «Форд Оріон», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, рухаючись дорогою Н-09 сполученням «Мукачево-Львів», на ділянці автодороги в с. Дем'янів Галицького району по вул. Львівській, здійснюючи маневр обгону автомобіля марки «Фіат Скудо» допустив зіткнення з даним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби з'їхали з проїжджої частини автодороги у протилежні кювети, а автомобіль марки «Фіат Скудо» ще й перекинувся на дах. В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди водії обох транспортних засобів отримали тілесні ушкодження.

08.07.2018 за вказаним фактом слідчим відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області внесені відомості до ЄРДР №0000205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Окрім цього, за наведеним фактом Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області призначило службове розслідування, про що прийнято наказ від 09.07.2018 №1218 (а.с.44-45).

17.07.2018 в рамках проведення вищевказаного службового розслідування інспектором СКЗ Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5, заступником начальника управління - начальником ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та старшим інспектором ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 складено акт №3 про відмову позивача надати пояснення в рамках службового розслідування за фактом вчиненої 07.07.2018 дорожньо-транспортної пригоди (а.с.56).

20.07.2018 комісією складено висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с.47-53). Згідно вказаного висновку від 20.07.2018 комісія зазначила, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування слід вважати такими, що підтвердилися, а позивача належить звільнити з Національної поліції України.

23.07.2018 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області прийняло наказ №1319 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Галицького ВП Тисменицького ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області», згідно якого за порушення службової дисципліни, вимог статті 16 розділу ІІІ Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, підпункту «а» пункту 2.9 розділу ІІ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, а також наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», що виразилось у керуванні транспортним засобом марки «Форд Оріон», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння та вчиненні дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими, а також за підрив авторитету органів поліції, основним критерієм оцінки діяльності яких є рівень довіри населення, начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України (а.с.84-85).

25.07.2018 на підставі наведеного наказу від 23.07.2018 №1319 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області прийняло наказ №296 о/с «По особовому складу» відповідно до якого згідно з пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за підпунктом 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 з виплатою компенсації за 18 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2018 році (а.с.83).

30.07.2018 відповідач листом №2425/108/12-2018 направив позивачу повідомлення, що у зв'язку із звільненням зі служби в Національній поліції України з 25.07.2017 ОСОБА_3 необхідно прибути у зручний час до управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з метою отримання документів та проведення розрахунку (а.с.94).

27.08.2018 позивач направив відповідачу листа, в якому просив надати інформацію щодо підстав свого звільнення та копії матеріалів службового розслідування (а.с.13-14).

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області листом від 21.09.2018 №2983/108/12-2018 направило ОСОБА_3 копії окремих документів щодо службового розслідування та повідомило про можливість ознайомлення з всіма документами службового розслідування в робочий час у ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (а.с.12).

Вважаючи дії Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати наказ №1319 від 23.07.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», наказ №296 о/с від 25.07.2018 «Про звільнення зі служби в Національній поліції України», поновити позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, або на іншій рівнозначній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію").

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно статті 60 Закону України "Про Національну поліцію" проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію" правовою основою діяльності поліції, поряд з іншими нормативно-правовими актами, є акти Міністерства внутрішніх справ.

Пунктом 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" визначено поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції".

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому закону.

Статтею 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" визначено, що в обов'язки осіб рядового і начальницького складу входить, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку.

Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України").

Згідно положень статті 5 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Як встановлено судом вище, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 09.07.2018 №1218 відповідною комісією проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, результати якого відображено у висновку від 20.07.2018 затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області полковником поліції ОСОБА_8 (а.с.47-53).

У висновку службового розслідування від 20.07.2018 зазначено, що 07.07.2018 близько 23:00 год. автомобіль марки «Форд Оріон», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, рухаючись дорогою Н-09 сполученням «Мукачево-Львів», на ділянці автодороги в с. Дем'янів Галицького району по вул. Львівській, здійснюючи маневр обгону автомобіля марки «Фіат Скудо» під керуванням ОСОБА_9, який рухався в попутному напрямку, допустив зіткнення з даним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби з'їхали з проїжджої частини автодороги у протилежні кювети, а автомобіль марки «Фіат Скудо» ще й перекинувся на дах. В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди водії обох транспортних засобів отримали тілесні ушкодження та були доставлені до Бурштинської центральної міської лікарні. Через деякий час за медичною допомогою також звернулась пасажир автомобіля «Фіат Скудо» ОСОБА_10

09.07.2018 заступник начальника управління - начальник ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернувся з листом №2237/108/12-2018 до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру з проханням надати довідку за результатами проведеної експертизи крові начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с.54).

У відповідь на вказаний лист Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер видав довідку від 10.07.2018 про результат токсикологічного дослідження №1400 крові позивача, згідно якої відібрана для лабораторного дослідження 08.07.2018 о 00:20 год. кров ОСОБА_3 містила етанол у концентрації 2,46 г/л (%) (а.с.55).

Окрім цього, матеріали службового розслідування містять також пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які 07.07.2018 о 23:00 год. перебували в салоні автомобіля марки «Хюндай», який рухався в напрямку м. Бурштин. Під час проїзду біля с. Демянів Галицького району Івано-Франківської області вказані особи бачили, як автомобіль марки «Форд Оріон», номерний знак НОМЕР_1, який їхав попереду них, намагаючись обігнати автомобіль марки «Фіат Скудо», номерний знак НОМЕР_2, який їхав попереду нього, набравши швидкість в'їхав у даний автомобіль ззаду. Від удару транспортні засоби з'їхали з проїжджої частини автодороги у протилежні кювети, а автомобіль марки «Фіат Скудо» ще й перекинувся на дах. Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зупинилися на місці події та підійшовши до автомобіля марки «Форд Оріон» побачили за кермом чоловіка в поліцейській формі. Через деякий час разом з іншими особами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 витягнули з автомобіля марки «Форд Оріон» працівника поліції та на носилках занесли до автомобіля швидкої медичної допомоги. При цьому був присутній лікар швидкої медичної допомоги, який зазначив, що від працівника поліції чути запах спиртного.

На думку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини працівника поліції ОСОБА_3, оскільки ще перед дорожньо-транспортною пригодою бачили, як автомобіль марки «Форд Оріон», номерний знак НОМЕР_1, виляв по дорозі, а одного разу мало не злетів з дороги (а.с.74-76).

Також, згідно письмових пояснень начальника сектору превенції Галицького ВП Тисменицького ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_13, який 07.07.2018 після 23:10 год. прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди в с. Дем'янів Галицького району, вчиненої за участю ОСОБА_3, перебуваючи в Бурштинській центральній міській лікарні чув від старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 запах спиртного (а.с.72-73).

Таким чином, факт скоєння позивачем дорожньо-транспортної пригоди 07.07.2018 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджується довідкою Івано-Франківського обласного наркологічного диспансера від 10.07.2018, поясненнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також начальника сектору превенції Галицького ВП Тисменицького ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_13

Щодо доводів ОСОБА_3 про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015, під час складання довідки Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 10.07.2018 про вміст етанолу в крові позивача, то суд звертає увагу на таке.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015 та визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом 8 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров'я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров'я, у якому проводився відбір біологічного середовища (пункти 8-11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

З огляду на наведені вище положення, будь-якої заборони на проведення лабораторного дослідження крові ОСОБА_3 Івано-Франківським обласним наркологічним диспансером не передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість, зазначена Інструкція встановлює можливість передачі зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження в заклади охорони здоров'я, яким надано право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 04.10.2018 за результатом розгляду справи №806/2272/16 зазначив, що за своєю специфікою стан алкогольного сп'яніння супроводжується лише тимчасовою зміною свідомості, викликаною дією етилового спирту на центральну нервову систему, з огляду на що як науковці, так законодавець дотримуються єдиної думки (позиції) та вказують, що з метою забезпечення достовірності результатів медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, огляд особи повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку результати такого огляду слід вважати недійсними.

В свою чергу, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Відповідно до вимог статті 1 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, зокрема дотриманням законності і статутного порядку. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно абзацу 1 частини 1 розділу 2 та частини 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

У відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки" (стаття 64 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до пункту 6 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (стаття 14 Дисциплінарного статуту).

Аналіз матеріалів службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни та наданих в судовому засіданні прояснень представників позивача та відповідача, свідчить про те, що при визначенні дисциплінарного стягнення ОСОБА_3 - звільнення зі служби, відповідач, врахувавши обставини вчинення проступку, обставини за яких його скоєно, вважав, що проступок позивача відноситься до важких, оскільки порочить високе звання поліцейського та підриває авторитет органів Національної поліції України, основним критерієм оцінки діяльності яких є рівень довіри населення.

Верховний Суд за результатом розгляду справи №824/227/17-а в постанові від 21.09.2018 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Також суд звертає увагу на те, що норми Дисциплінарного статуту за своїм змістом не встановлюють обов'язкову умову для притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності, а розширюють розуміння загального положення щодо неможливості притягнення особи до відповідальності декілька разів за вчинення одного правопорушення.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Крім того, Дисциплінарний статут не визначає чіткої послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

За таких обставин відповідач не позбавлений можливості за наявності доведеності вчинення дисциплінарного проступку притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки сам факт керування транспортним засобом поліцейським в стані алкогольного сп'яніння є несумісним із перебування на службі в поліції та призводить в цілому до дискредитації цього державного органу.

Щодо доводів позивача про невідібрання від нього пояснень під час проведення службового розслідування, то суд вказує на таке.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Відповідно до пункту 2.1 наведеної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула (и) чи отримала (и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи (пункт 2.2.8 Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Згідно пунктів 5.1-5.3 зазначеної Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Права особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, стосовно якої проводиться службове розслідування наведені в пункті 6.3 Інструкції. Зокрема, така особа має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

В даному випадку, в матеріалах службового розслідування міститься акт №3 про відмову позивача надати пояснення членам комісії від 17.07.2018 (а.с.56). Згідно наведеного акту №3 встановлено, що 17.07.2018 в рамках проведення вищевказаного службового розслідування інспектором СКЗ Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5, заступником начальника управління - начальником ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та старшим інспектором ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 здійснено відвідування ОСОБА_3 за місцем його проживання (АДРЕСА_1), однак позивач двері членам комісії не відчинив, хоча перебував у цей час вдома (під дверима квартири було чути голоси, які припинились після стукоту у вхідні двері та прохання їм відчинити). Одночасно, інспектор СКЗ Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_3 на мобільний телефон і під час телефонної розмови позивач повідомив, що перебуває вдома, але пояснення давати не має бажання і може пізніше передасть пояснення через свого адвоката.

22.11.2018 в судовому засіданні були допитані як свідки інспектор СКЗ Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5, заступник начальника управління - начальник ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та старший інспектор ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7, які підтвердили факт відвідування 17.07.2018 ОСОБА_3 за місцем його проживання та відмову позивача під час телефонної розмови від надання пояснень щодо обставин вчинення ним 07.07.2018 у с. Дем'янів Галицького району Івано-Франківської області дорожньо-транспортної пригоди під час керування автомобілем марки «Форд Оріон», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі наведеного, за наявності акта про відмову позивача надати письмове пояснення від 17.07.2018, у відповідача були відсутні підстави відповідно до пункту 6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не затверджувати висновок службового розслідування, оскільки небажання особи, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Окрім цього, суд звертає увагу на висновок Верховного Суду викладений в постанові від 04.10.2018 за результатом розгляду справи №806/2272/16, згідно якого пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим саме по собі, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Отже, при доведеності порушення працівником трудової дисципліни, невідібрання у нього письмових пояснень з цього приводу, не може бути підставою для визнання наказу про звільнення позивача незаконним.

Щодо тверджень ОСОБА_3 про те, що відповідачем не було ознайомлено позивача з результатами службового розслідування, суд зазначає таке.

Розділом 6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України визначено права та обов'язки учасників службового розслідування.

Так, відповідно до абзацу 9 підпункту 6.2.2 пункту 6.2 розділу 6 Інструкції, після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим бажанням особи РНС, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення в частині, яка її стосується, з дотриманням вимог законодавства.

Згідно підпункту 6.3.5 пункту 6.3 розділу 6 Інструкції, особа стосовно якої проводиться службове розслідування має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

27.08.2018 позивач направив відповідачу листа, в якому просив надати інформацію щодо підстав свого звільнення та копії матеріалів службового розслідування (а.с.13-14).

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області листом від 21.09.2018 №2983/108/12-2018 направило ОСОБА_3 копії окремих документів щодо службового розслідування та повідомило про можливість ознайомлення з всіма документами службового розслідування в робочий час у ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (а.с.12).

В судовому засіданні представником позивача не надано суду доказів звернення ОСОБА_3 до відповідача з письмовим рапортом про ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, чи доказів відмови відповідача ознайомити його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі проведення службового розслідування, а тому доводи позивача та його представника, в цій частині, судом не беруться до уваги.

Також, в силу вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу, що відповідачем і було здійснено та не заперечувалось позивачем і підтверджується у позовній заяві.

Доводи ОСОБА_3 щодо допущених відповідачем порушень норм Кодексу законів про працю України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок не приймаються до уваги, оскільки розглядувані правовідносини проходження публічної служби врегульовані спеціальними нормами законодавства, Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ та наказами Міністерства внутрішніх справ України.

При цьому, про необхідність прибуття позивача до управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з метою отримання документів, в тому числі трудової книжки, та проведення розрахунку, відповідач повідомляв ОСОБА_3 листом №2425/108/12-2018 від 30.07.2018 (а.с.94). В той же час, довідки про тимчасову непрацездатність позивача Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області отримало 09.10.2018, що підтверджується відтиском штампа вхідної кореспонденції. Будь-яких доказів про направлення ОСОБА_3 таких довідок відповідачу до 25.07.2018 - дня прийняття наказу №296 о/с про звільнення позивача або повідомлення Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області про тимчасову непрацездатність іншим чином, суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (код - НОМЕР_3, АДРЕСА_2) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76000) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 27 листопада 2018 р.