Справа № 620/3675/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Чернігів Справа № 620/3675/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_2 , грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно на суму 67 952,86 грн. (шістдесят сім тисяч девятсот п`ятдесят дві грн. 20 коп.); стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно на суму 67 952,86 грн. (шістдесят сім тисяч девятсот п`ятдесят дві грн. 20 коп.).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Разом з тим, відповідач при звільненні не виплатив позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, зазначивши про відсутність кошторисних призначень та коштів на рахунку Військової частини для виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2018 №228 старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 , начальника ремонтної майстерні ремонтного взводу ракетно-артилерійського озброєння ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлюваного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , відповідно до частини п`ятої статті 26 з урахуванням підпункту «а» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас за пунктом «к» пункту 1 та частини 8 (в зв`язку закінченням строку контракту, як осіб, які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони висловили бажання продовжувати військову службу) та з 10 вересня 201 року виключено зі списків військової частини.

Виплату грошової компенсації за неотримане речове майно на час звільнення позивача не проведено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі- Закону №2011-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі- Порядок № 178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби на підставі наказу командира, у якому зазначається розмір грошової компенсації. При цьому на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу військової частини особа має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Як встановив суд, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2018 №228 зазначено: виплатити старшому сержанту військової служби за контрактом ОСОБА_4 грошову компенсацію за не отрима речове майно у сумі 67952,86 грн.

Докази виплати позивачу вказаної грошової компенсації відсутні. Також суд бере до уваги те, що факт існування заборгованості відповідач не спростовує.

При цьому суд не погоджується з позицією відповідача щодо неможливості виплати позивачу грошової компенсації через відсутність цільових коштів. Така позиція суду базується на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року № 63134/00, в якому зазначено, що, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання грошової компенсації за неотримане речове майно, що потребує його захисту в судовому порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем подані належні докази, які свідчать про наявність у нього права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 67952,86 грн.

Оскільки встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, також ним не доведена правомірність невиплати позивачу грошової компенсації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, викладені в заявленому адміністративному позові, є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.

Відтак встановивши наявність порушеного права позивача з боку відповідача щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 67952,86 грн., суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача буде стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у зазначеній вище сумі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243,244-246,250,262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ПІН НОМЕР_3 ) грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно на суму 67952,86 грн. (шістдесят сім тисяч девятсот п`ятдесят дві грн. 20 коп.).

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ПІН НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно на суму 67952,86 грн. (шістдесят сім тисяч девятсот п`ятдесят дві грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Заяць