Справа № 314/6404/14-а
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/6404/14-а
Провадження № 2-адр/314/2/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як інваліду війни,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуванням раніше сплаченої суми по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації стягнути разову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуваннями раніше сплаченої суми.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.01.2015 року по адміністративній справі № 314/6404/14-а (провадження № 2-а/314/6/2015) позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації визнано протиправними дії під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації одноразову щорічну до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуванням раніше сплаченої суми.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 31.03.2015 року постанову Вільнянського районного суду від 14.01.2015 року у справі №314/6404/14-а залишено без змін.

22.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що у межах виконавчого провадження за зазначеною вище постановою суду державним виконавцем винесено постанову від 26.02.2016 про повернення виконавчого документа. З вказаної постанови вбачається, що рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати сум грошової допомоги, до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік виконано не було. Підставою для повернення виконавчого документа зазначено те, що станом на 2015 рік Управлінню праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (нині - Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області) коштів на виплату заборгованості не виділено. Крім того вказано, що на виконання постанови суду Управлінням проведено перерахунок, в результаті якого нараховано 4623,00 грн., виплата буде здійснена при надходженні грошових кошів на рахунки Управління. Постанова Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.01.2015 року у справі № 314/6404/14-а не виконана і по теперішній час.

Заявник зазначив, що виникає необхідність звернутися до суду із заявою про винесення додаткової постанови у справі № 314/6404/14-а із зазначенням суми заборгованості по виплаті позивачу одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік для забезпечення належного виконання судового рішення у вказаній справі та просить суд доповнити п. 3 резолютивної частини постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.01.2015 у справі № 314/6404/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як інваліду війни, а також викласти п. 3 резолютивної частини постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.01.2015 у справі № 314/6404/14-а в наступній редакції: «Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 (паспорт серії СА 127576, виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 28.03.1996 року, ІПН НОМЕР_1) недоплачену одноразову щорічну допомогу до 05 травня за 2014 рік в сумі 4623,00 грн.).

У судове засідання заявник не зявився, натомість надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Від Управління соціального захисту населення Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області надійшов відзив на заяву про винесення додаткового рішення, у якій зазначено, що Управління виконує функцію тільки виплати допомоги, а не встановлення розміру цих виплат, тому просить суд відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суду вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ст. ст. 23, 24, Конституції України права одних громадян не повинні порушувати прав інших громадян і не може бути привілеїв за якимись ознаками. Тобто, якщо Управління в порушення вищезазначених статей Конституції та Бюджетного кодексу України виплатить допомогу Позивачу в заявлених сумах, то інші соціальні виплати залишаться без виконання. Отже, будуть порушені права інших громадян на соціальний захист і буде порушено ст. 119 Бюджетного кодексу України, а саме по нецільовому використанню бюджетних коштів.

Статтею 13 «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» дійсно передбачена виплата допомоги щорічно до 05 травня учасникам інвалідам війни, але відповідно до ст. 17 зазначеного Закону фінансування цих витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. У звязку з цим даний вид правовідносин регулюється ст. 87 Бюджетного кодексу України.

Виплата грошової допомоги для учасників бойових дій потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України і обсяги цієї допомоги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України про Державний бюджет. Відповідно до ст. 95 Конституції України, зокрема зазначено що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет України, а Державний бюджет України відповідно до ст. 96 Конституції України приймається та затверджується Верховною Радою України.

Управлінням на підставі Бюджетного кодексу України і Закону України Про внесення змін до Закону про статус від 19.06.2003 № 968 здійснюється виплата допомоги. Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядник коштів Управління бере на себе зобовязання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, що виділяються Міністерством фінансів України у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України в Законі України про Державний бюджет.

Головним розпорядником коштів по призначенню і визначенню розміру допомоги, відповідно до частини 2 Закону України Про внесення змін до Закону України від 25.12.1998 № 367 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомоги учасникам бойових дій і щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти, необхідні для виплати допомоги даній категорії громадян.

Згідно з чинною редакцією ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі Закон) інвалідам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.20174№ 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», (надалі постанова), розмір зазначеної допомоги у 2014 році для інвалідів війни складав 2020 грн.

Відповідно до п. 1 вищезазначеної постанови, виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, Ї за місцем їх проживання).

Статтею 13 Закону про статус дійсно передбачена виплата допомоги щорічно до 05 травня учасникам інвалідам війни, але згідно ст. 17 Закону фінансування цих витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. У звязку з цим даний вид правовідносин регулюється ст. 87 Бюджетного кодексу України.

Виплата грошової допомоги для учасників бойових дій потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України і обсяги цієї допомоги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України про Державний бюджет. Дана обставина врегулювана в ст. 95 Конституції України, в якій зокрема зазначено що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет України, а Державний бюджет України відповідно до ст. 96 Конституції України приймається та затверджується Верховною Радою України.

Управлінням на підставі Бюджетного кодексу України і Закону України Про внесення змін до Закону про статус від 19.06.2003 № 968 здійснюється виплата допомоги. Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядник коштів Управління бере на себе зобовязання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, що виділяються Міністерством фінансів України у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України в Законі України про Державний бюджет.

Таким чином, Управління виконує функцію тільки виплати допомоги, а не встановлення розміру цих виплат.

Крім того, під час ухвалення постанови від 14.01.2015 по зазначеній справі, суд стягнув з Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, оскільки такий розмір був регламентований ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Визначення цього розміру у вигляді конкретної грошової суми не відповідає вимогам ст. 13 зазначеного Закону.

Враховуючи зазначені обставини, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суд не знаходить.

Згідно частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.252 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як інваліду війни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26.11.2018.

Суддя:ОСОБА_2

26.11.2018