Справа № 461/985/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1181/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представник апелянта: ОСОБА_2

позивача: Оліфіровича О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі № 461/985/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ :

13.02.2018р. позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Львівської митниці ДФС України про скасування постанов № 5852/20900/17 від 23.01.2018р. та № 5884/20900/17 від 23.01.2018 р.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2018р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

23.01.2018 р. митний орган виніс постанови в справах про порушення митних правил № 5884/20900/17, № 5884/200900/17. (а.с.а.с.3, 6 )

Із змісту даних постанов видно, що ОСОБА_3 визнано винним за ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів в розмірі - 488287,95 грн. та 439558,62 грн.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності стало вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів, а саме подання органу доходів і зборів з метою зменшення розміру митних платежів документів, що містять неправдиві відомості для визначення митної вартості товару

Зокрема, з аналізу протоколів про порушення митних правил № 5852/20900/17 від 17.11.2017 р., № 5884/20900/17 від 20.11.2017 р., листів Митної агенції Італії митний орган встановив, що 11.07.2016 р. та 22.04.2016 р. українська фірма ТзОВ «Юніком Інвест» в особі ОСОБА_4 здійснила зовнішньоекономічні операції з італійською фірмою «COLORIFICIO VENEZIANO».

Згідно рахунків № FDE 82, № FDE 48 фірма «COLORIFICIO VENEZIANO» продала позивачу товари української компанії, що були випущені за межі території Євросоюзу.

ТзОВ «Юніком Інвест» з метою митного оформлення товару який переміщувався транспортним засобом з реєстраційним номером BC 0697CE/BC7133XT та транспортним засобом з реєстраційним номером ВС 8338СР/ВС0321ХТ подав митному органу митні декларації в режимі ІМ 40 ДЕ № 209000019/2016/014592 від 14.07.2016р., № 209000019/2016/004183 від 24.04.2016 р. та товаросупровідні документи на товар, в яких міститься інформація, яка в частині продавця та вартості товару суперечить інформації отриманої від Митної агенції Італії.

Митний орган дійшов висновку, що керівник ТзОВ «Юніком Інвест» із залученням шотландської компанії «DORRINGTON GROUP LP" здійснив заниження фактурної вартості товарів, що призвело до несплати в повному обсязі митних платежів до Державного бюджету України в розмірі -146519,54 грн. та 162762,65 грн.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого.

Ознаки складу порушення митних правил характеризують: об'єкт порушення митних правил; об'єктивну сторону порушення митних правил; суб'єкт порушення митних правил; суб'єктивну сторону порушення митних правил.

Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

ст. 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Як видно з матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу вчинення позивачем адміністративного правопорушення полягало в порушенні процедури декларування та недекларування за встановлено формою, передбаченою ст. 257 Митного кодексу України, точних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не вчинив жодної протиправної умисної дії та не заявляв в митній декларації неправдивих відомостей, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Оскільки, при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не було враховано що у митних деклараціях які пред'явлені органам митного контролю у графі 54 декларації «підпис та прізвище декларанта/представника зазначено декларантом - ОСОБА_5 (а.с. а.с. 44,49 ) Тобто, ОСОБА_3 не подавав митному органу митних декларацій, не був декларантом.

Отже, позивач не є суб'єктом адміністративного правопорушення та в його діях відсутня об'єктивна та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення згідно ст. 485 Митного кодексу України а тому, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які вказують на ту обставину, що контракт купівлі-продажу № 22012016 від 22.01.2016 р., рахунки № FDE 82, № FDE 48 та товаросупровідні документи на товар ТзОВ «Юніком Інвест» скасовані та/або визнані сфальсифікованими. Тому, відсутні підстави в митного органу вважати, що вказані документи одержані незаконним шляхом та є сфальсифікованими.

Із змісту п. 3.1 контракту № 22012016 від 22.01.2016 р. фірма «DORRINGTON GROUP LP" ( продавець ) продала, а ТзОВ «Юніком Інвест» ( покупець ) придбав будівельні товари згідно інвойсів, погоджених та підписаних сторонами на кожну поставку окремо. Вартість товару погоджена сторонами контракту згідно інвойсів та відповідає митній вартості товару задекларованій позивачем за митними деклараціями ІМ 40 ДЕ № 209000019/2016/014592 від 14.07.2016р., № 209000019/2016/004183 від 24.04.2016 р.

Колегія суддів критично оцінює відповідь митних органів Італійської Республіки від 10.08.2017 р. № 93163/RU|GG та додані документи до неї які знаходяться в матеріалах справи оскільки, дані документи без належного перекладу на українську мову та в установленому законом порядку не завірені копії згідно оригіналів документів. (а.с. 35 )

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, митний орган як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі № 461/985/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 26.11.2018р.