Справа № 824/318/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/318/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

23 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року (судове рішення ухвалене 19 липня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 30 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправними та скасувати:

- рішення № від 26.03.2018 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 15020,68 грн;

- вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску від 26.03.2018 р. №Ф- на суму 30030,64 грн;

- податкове-повідомлення рішення від 26.03.2018 р. № за грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 18851,83 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 р. № на суму 510,00 грн штрафу;

- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 р. № на суму 1489,68 грн за грошове зобов`язання зі сплати військового збору.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано:

- рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.03.2018 р.

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 26.03.2018 р.

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 26.03.2018 р.

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 26.03.2018 р.

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 26.03.2018 р.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1., РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати (судовий збір) у сумі 3524,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області (вул.Героїв Майдану, 200-А, м.Чернівці, ).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління ДФС у Чернівецькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (проживає за адресою АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) 14.12.2001 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець та є платником єдиного податку.

З метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до п.п.20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.12, 20.1.13, 20.1.14, 20.1.15 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.7, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, 18.10.2017 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області видано наказ № 294/ФП про проведення фактичної перевірки за адресою АДРЕСА_3 за період з 27.10.2014 р. по 27.10.2017 р., з 18.10.2017 р. тривалістю 10 діб.

На підставі вказаного наказу, в період з 18.10.2017 р. по 27.10.2017 р. працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою АДРЕСА_3, за результатами якої 27.10.2017 р. складено акт.

В акті фактичної перевірки зафіксовано, що в результаті відібраних пояснень у громадянина ОСОБА_3, останній в період з червня 2014 р. по 29.02.2016 р. працював у ФОП ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Враховуючи зазначене, заступником начальника Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області 13.02.2018 р. видано наказ за № 95 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_2 з питань дотримання вимог Податкового кодексу України в частині здійснення господарської діяльності та дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.11.2014 р. по 27.10.2017 р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 27.10.2014 р. по 27.10.2017 р. тривалістю 5 робочих днів з 14.02.2018 р.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.13 п.78.1, ст.78, п.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 13.02.2018 р. № 95, працівниками відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_2, за результатами якої складено акт № 22/24-13-13-04/НОМЕР_2 (правильно №22/24-13-13-04/НОМЕР_1) від 27.02.2018 р.

За результатами перевірки відповідачем зроблено наступні висновки про порушення позивачкою:

- абз.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме: працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- п.51.1 ст.51, п.п.176.2.б) п.176.2 ст.17 Податкового кодексу України - не включення до поданих податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку в частині невключення сум доходів, виплачених ОСОБА_3 (форма № ДФ) за період з ІІ кварталу р. по IV квартал 2015 р. та не включено в повному обсязі суми нарахованих та виплачених доходів фізичним особам, а також суми нарахованих та утриманих з них податку при нарахуванні доходу платникам податків у вигляді заробітної плати в поданих податкових розрахунках сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, а саме: ОСОБА_3 за І квартал 2016 року - ІV квартал 2016 року, ІІІ квартал 2017 р.;

- п.п.164.1.2 п.164.1 ст.164, п.п.176.2 а), п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: самозайнятою особою ФОП ОСОБА_2 не включено до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у період з червня 2014 року по вересень 2017 року виплачених дохід у вигляді заробітної плати ОСОБА_3 в розмірі 85652,00 грн, у т.ч. з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, не включено до загального місячного (річного) оподаткованого доходу у період з листопада 2014 року по вересень 2017 року (включно) виплачений дохід у вигляді заробітної плати ОСОБА_3 в розмірі 69652,00 грн, що привело до не перерахування та не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковуються при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.06.2014 р. по 31.01.2017 р. та за період з 01.07.2017 р. по 31.08.2017 р. На загальну суму 14934,96 грн, у т.ч. за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року - в сумі 12621,36 грн;

- абз.1 п.1 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: не нараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 36,8% (у 2015-2015 р.р.) та 22% (у 2016-2017 р.р.) на суми винагороди, виплачені фізичній особі у вигляді заробітної плати за період з 01.06.2014 р. по 01.03.2016 р. та занижено єдиний соціальний внесок на суми винагороди, виплаченій фізичній особі у вигляді заробітної плати за період з 01.03.2016 р. по 31.12.2016 р. та за період з 01.07.2017 р. по 31.08.2017 р. в розмірі 27841,84 грн;

- абз.1 п.1 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: не нараховано єдиний внесок у розмірі 3, 6% на суми заробітної плати в період з червня 2014 року по грудень 2015 р. в розмірі 2188,80 грн;

- п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, а саме: не утримання в повному обсязі та не перерахування до бюджету військового збору за період з 01.08.2014 р. по 30.09.2017 р. в сумі 1188,79 грн, у т.ч. за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року в сумі 1044,79 грн.

Не погоджуючись із висновками викладеними в акті, 12.03.2018 р. позивачкою подано до Головного управління ДФС у Чернівецькій області заперечення.

Листом № 502/ФОП/24-13-13-05 від 13.03.2018 р. Головне управління ДФС у Чернівецькій області повідомило ОСОБА_2, що розгляд поданого нею заперечення відбудеться 19.03.2018 р. о 10 год. 00 хв. у громадській приймальні Головного управління ДФС у Чернівецькій області за адресою: АДРЕСА_4.

21.03.2018 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області складено висновок №14/24-13-13-05/НОМЕР_1 щодо розгляду заперечення самозайнятої особи ОСОБА_2 до акту позапланової документальної невиїзної перевірки від 27.02.2018 р. №22/24-13-13-04/НОМЕР_1, в якому зазначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проведена правомірно, а висновки, викладені в акті перевірки від 27.02.2018 р. №22/24-13-13-04/НОМЕР_1 самозайнятої особи ОСОБА_2 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, про що в той же день Головне управління ДФС у Чернівецькій області повідомило позивачку листом №565/ФОП/24-13-13-05 від 21.03.2018 р.

21.03.2018 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області направлено на адресу позивачки відповідь за результатами розгляду заперечення.

Як видно із матеріалів справи, на підставі висновків акту перевірки від 27.02.2018 р. №22/24-13-13-04/НОМЕР_1, 26.03.2018 відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачці збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у сумі 18851,83 грн, в тому числі: за податковим зобов'язанням - 10770,48 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8081,35 грн;

- № , яким позивачці збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі військового збору, пені у сумі 1489,68 грн, в тому числі: за податковим зобов'язанням - 852,79 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 636,89 грн;

- № , згідно якого до позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.

26.03.2018 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № у розмірі 15020,68 грн.

26.03.2018 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області на адресу позивачки направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 30030,64 грн.

Вважаючи вказані рішення та вимогу протиправними, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області не підтверджено факт роботи ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_2 у період з червня 2014 р. по 29.02.2016 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Функції контролюючих органів визначено статтею 191 ПК України, згідно з пункту 191.1 якої контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених Кодексом, а також надають податкові консультації відповідно до норм Кодексу.

Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР та статтею 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі із дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Якщо колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Порядок оподаткування податком на доходи фізичних осіб регулюється розділом IV ПК України.

Згідно із пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених розділом IV цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Разом з тим, особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду (підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України).

Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (далі - Порядок).

Згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку, під ознакою доходу «101» відображаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 7 Закону №2464 визначено, що базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону № 108, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Законунараховується єдиний внесок (частина друга статті 9 Закону №2464).

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пп. 4 і 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, для яких звітним періодом є календарний рік (частина восьма статті 9 Закону №2464).

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 435), відповідно до пункту 9 розділу IV якого таблиця 6 додатка 4 до Порядку № 435 призначена для формування страхувальником у розрізі кожної застрахованої особи відомостей про суми нарахованої їй заробітної плати (доходу) у звітному місяці.

Нарахування відображаються за календарний місяць (з першого до останнього числа місяця).

Кількість календарних днів перебування у трудових / цивільно-правових відносинах протягом звітного місяця не може зазначатися у звітному місяці за майбутні та минулі звітні періоди, за винятком відпустки, відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами та випадків поновлення на роботі особи за рішенням суду.

Якщо нарахування заробітної плати здійснюється за попередній період, зокрема у зв'язку з уточненням кількості відпрацьованого часу, виявленням помилок, суми донарахованої заробітної плати включаються до заробітної плати місяця, у якому були здійснені такі донарахування.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду даної справи, трудових відносин між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 не існувало, що підтверджується матеріалами справи, зокрема свідченнями опитаного в якості свідка ОСОБА_3 Допустимих первинних документів (заяви на працевлаштування, наказу про зарахування до штату та інше) на її працевлаштування та праці у штаті ФОП ОСОБА_2 представником відповідача не надано, що вказує на обґрунтованість позиції суду про протиправність висновків акту перевірки в частині допущення платником вимог податкового та соціального законодавства по не нарахування податків та зборів з виплачених сум доходів найманому працівнику.

При цьому, суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення суду першої інстанції у даній справі враховує принцип презумпції протиправності дій суб'єкта владних управлінських функцій, закріплений в частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України та принцип презумпції правомірності рішень платника податків, закріплений в пункті 56.21 статті 56 ПК України.

Так, приймаючи оскаржувані рішення, відповідач керувався тільки поясненнями громадянина ОСОБА_3, які були відібрані в останнього під час проведення працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області перевірки, згідно яких останній в період з червня 2014 р. по 28.02.2016 р. працював у ФОП ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Проте, допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 спростував надані працівникам Головного управління ДФС у Чернівецькій області під час перевірки пояснення та стверджував, що працював в ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1" суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 з 01.03.2016 р. по 28.02.2018 р. Зазначав, що 18.10.2017 р. в нього відібрано пояснення працівниками ДФС в Чернівецькій області, які являються помилковими. Вказавши в поясненнях ДФС 2014 рік, не зрозумів питання податкового органу, врахувавши, що йде мова про перше його відвідування цього закладу.

Крім того, судом встановлено, з 01.03.2016 р. між ОСОБА_3 (працівником) та ФОП ОСОБА_2 (фізичною особою, яка використовує найману працю) укладено трудовий договір на невизначений термін.

На умовах даного договору працівник зобов'язувався виконувати роботу офіціанта, а фізична особа зобов'язувалася оплачувати працю працівника в розмірі 1378,00 грн на місяць.

Разом із цим, 28.02.2018 р. вказаний договір розірваний між сторонами, згідно п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін), що підтверджується підписами сторін договору.

Дослідженням реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 (форма ОК-5), податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування встановлено, що в період дії трудового договору з ОСОБА_3, позивачка нараховувала та сплачувала найманому працівнику заробітну плату, нараховувала та сплачувала єдиний соціальний внесок, податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Отже, із викладеного вбачається, що громадянин ОСОБА_3 працював у ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1" суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 у період з 01.03.2016 р. по 28.02.2018 р., про що свідчать додані до матеріалів справи документи та не заперечувалося відповідачем.

Натомість Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області в судовому засіданні не надано жодних доказів в обгрунтування своїх доводів, які б підтверджували факт роботи громадянина ОСОБА_3 у ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1" суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3, у період з червня 2014 р. по 28.02.2016 р.

Посилання відповідача на пояснення, які відібрані у ОСОБА_3 під час фактичної перевірки по своїй суті є безпідставними та необґрунтованими, оскільки пояснення у ОСОБА_3 (а.с.74) відібрано невідомо ким (відсутні дані кому таке пояснення надається, та ким воно відібрано); інформація, яка міститься у вказаних поясненнях не дає змоги встановити факти, які є визначальними для прийняття спірних рішень. Зокрема, період роботи ОСОБА_3 "з червня 2014 року" не дає змоги встановити коли саме останній розпочав працювати. Також у поясненні громадянин ОСОБА_3 зазначає про виплату заробітної плати в сумах, які не підтверджені жодними доказами.

Окрім того, зміст вказаних пояснень повністю спростований свідченнями громадянина ОСОБА_3, допитаного в судовому засіданні в якості свідка, якого попередженого про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області не підтверджено факт роботи ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_2 у період з червня 2014 р. по 29.02.2016 р., зокрема акт перевірки та інші матеріали справи не містять відомостей про те, до якої роботи позивачем фактично було допущено ОСОБА_3 та не надано доказів виплати останньому заробітної плати.

Колегія суддів наголошує, що порушення положень законів про оподаткування в діяльності платника податків повинні бути підтверджені такими засобами доказування як акт перевірки та дані первинних фінансово-господарських документів, складених платником або іншими особами під час здійснення господарських операцій, а в акті перевірки відсутні відомості, що свідчать про дійсні факти перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з позивачем. Норми діючого законодавства з питань оподаткування, не передбачають права контролюючого органу на відображення у актах перевірок необґрунтованих та непідтверджених даних, а відтак, і донарахування податків та зборів лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів іншими доказами.

Отже, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області у визначений законом спосіб та у встановленому порядку не доведено факт порушення позивачкою вимог податкового законодавства. За умов відсутності в позивача статусу податкового агента - роботодавця стосовно громадянина ОСОБА_3 за період з червня 2014 р. по 28.02.2016 р. у відповідача, як у контролюючого органу, не було підстав для донарахування позивачці податкових зобов'язань та зборів, відображених в оскаржуваних рішеннях, а також не було правових підстав для винесення та направлення позивачці вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на резюме ОСОБА_3, оскільки даний доказ не був наданий суду першої інстанції, ним не досліджувався та йому не давалася оцінка.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення є протиправними та необґрунтованими, оскільки прийняті без урахування всіх обставин по справі, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.