Справа № 569/1847/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1847/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Смолій Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Саджениці Ігора Васильовича про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до інспектора батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Саджениці І.В. про скасування постанови серії БР № 476201 від 29 січня 2018 року, в якому просить скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судовезасідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Вказав, що позивач ПДР не порушував, здійснював обгін великогабаритного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год. за пішохідним переходом.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи, був повідомлений завчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності представника суб'єкта владних повноважень.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

З копії постанови Серії БР № 476201 від 29 січня 2018 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 29 січня 2018 року о 13 год. 50 хв.,на автодорозі М-06 Київ-Чоп 917 км+50 м керуючи транспортним засобом RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 100 м перед пішоходним переходом, поза межами населеного пункту, чим порушив п.16.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

п.16.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року врегульовані правила проїзду перехресть, зокрема забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

З позову та пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача, суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 122 КпАП України, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90,241-243, 245-246, 250,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Саджениці Ігора Васильовича про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною постанову інспектора батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Саджениці Ігора Васильовича Серії БР № 476201 від 29.01.2018 року про піддання адміністративному стягненню ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати її, справу провадженням закрити.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

ОСОБА_2, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Інспектор батальйону № 3 УПП у Львівській області Саджениця Ігор Васильович, м. Львів, Перфецького, 19, 79000.

Суддя -