Справа № 1640/3086/18
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3086/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Державної екологічної інспекції у Полтавській області
про стягнення заробітної плати
В С Т А Н О В И В:

04.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про стягнення заробітної плати за серпень 2018 року в розмірі 39600,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено за серпень 2018 року нараховану заробітну плату.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 позов залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 призначено справу до судового розгляду на 17.10.2018.

10.10.2018 до суду надійшов відзив відповідача, у якому Державна екологічна інспекція у Полтавській області визнає повністю позов та не заперечує проти його задоволення /а.с. 20/.

17.10.2018 перенесено розгляд справи на 01.11.2018 у зв'язку з перебуванням судді Канигіної Т.С. у відрядженні.

01.11.2018 відкладено розгляд справи на 14.11.2018.

14.11.2018 оголошено перерву до 22.11.2018.

З огляду на положення частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.07.2013 № 89-о ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача господарством відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності з 15.07.2013 з посадовим окладом згідно зі штатним розписом /а.с. 7/.

Наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 06.08.2018 № 26-0 надано завідувачу господарством відділу організаційно-аналітичного, документального, матеріально-технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати /а.с. 39/.

Наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 29.08.2018 № 27-0 премійовано завідувача господарством відділу організаційно-аналітичного, документального, матеріально-технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 відповідно до його особистого внеску в загальні результати Держекоінспекції у серпні 2018 року /а.с. 40/.

Відповідно до довідки Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 31.08.2018 № 2453/01-14/03-03 заробітна плата ОСОБА_1 за серпень 2018 року становить 39600,00 грн /а.с. 8/.

Також у довідці Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 03.10.2018 № 2584/01-14/03-28 зазначено, що заробітна плата позивача за серпень 2018 року становить 39600,00 грн, яка складається з окладу 3200,00 грн, премії 16000,00 грн, надбавки 1888,00 грн, вислуги 576,00 грн, матеріальної допомоги 17936,00 грн; станом на 03.10.2018 указана заробітна плата позивачу не виплачена /а.с. 23/.

З огляду на те, що відповідач не виплатив позивачу нараховану заробітну плату за серпень 2018 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Згідно із пунктами 1, 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 № 454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Держекоінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України і Міністра, а також цим Положенням.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Статтею 50 Закону України "Про державну службу" визначено щодо оплати праці державних службовців.

Відповідно до частин першої-третьої цієї статті держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов'язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).

За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Згідно з частиною другою статті 54 Закону України "Про державну службу" державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Як вбачається із довідки Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 03.10.2018 № 2584/01-14/03-28, заробітна плата позивача за серпень 2018 року становить 39600,00 грн, яка складається з окладу 3200,00 грн, премії 16000,00 грн, надбавки 1888,00 грн, вислуги 576,00 грн, матеріальної допомоги 17936,00 грн /а.с. 23/.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про оплату праці" суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Федоренко проти України" ЄСПЛ зазначив, що право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України").

У справі "Кечко проти України" ЄСПЛ визнав порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції в ситуації, коли заявник в силу спеціальних та чинних на той період часу положень національного законодавства мав виправдані очікування щодо отримання надбавки до заробітної плати, але вона йому не була виплачена.

Факт існування трудових відносин між позивачем і відповідачем не оспорюється.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем, виконує свої трудові обов'язки, ОСОБА_1 має "виправдані очікування" на отримання заробітної плати за відпрацьований період, а саме: за серпень 2018 року в розмірі 39600,00 грн.

Не сплативши заробітну плату у вказаній сумі, відповідач порушив право позивача на отримання винагороди за працю.

Крім того, відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Водночас визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати за серпень 2018 року в розмірі 39600,00 грн підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, як податковий агент згідно з нормами Податкового кодексу України та як страхувальник згідно з Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", зобов'язаний виплатити позивачеві заробітну плату, утримавши з нього при виплаті податок з доходів фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також військовий збір (підпункт 1.1 пункту 16-1 підрозділу ХХ Податкового кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати за серпень 2018 року в розмірі 39600,00 грн підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів щодо понесення інших судових витрат сторонами не надано, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (пр-т. ВавіловаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 38019348) про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 (пр-т. ВавіловаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість з виплати заробітної плати за серпень 2018 року в розмірі 39600,00 грн з відповідним відрахуванням обовязкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати ОСОБА_1 в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст рішення складено 27.11.2018.

Суддя Т.С. Канигіна