Справа № 811/1131/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 811/1131/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), третя особа: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - третя особа), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у не прийнятті рішення про призначення ОСОБА_2 грошової допомоги, а також у не надісланні його разом із зазначеними документами начальникові Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області для видання наказу про виплату такої допомоги позивачеві;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності, а також надіслати це рішення разом із необхідними документами начальникові Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_2

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлені порядок та спосіб з приводу документів для призначення одноразової грошової допомоги колишньому поліцейському ОСОБА_2, які направлені Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області на адресу Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2017 року.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи для призначення одноразової грошової допомоги колишньому поліцейському ОСОБА_2, які направлені Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області на адресу Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2017 року у порядок та спосіб, визначеному чинним законодавством, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у ньому, обставинам справи. Зокрема, зауважує, що оскільки останнім місцем позивача було Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №4.

Отже, вказуючи на те, що на позивача поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», відповідач вважає, що не має повноважень розглядати та приймати рішення по призначенню поліцейському одноразової грошової допомоги.

27 вересня 2018 року до суду надійшли пояснення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в яких останнє просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом та свідчать матеріали справи, наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 30.09.2016 №231о/с майора поліції ОСОБА_2, старшого інспектора Маловисківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в області, звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII (через хворобу).

ОСОБА_2 отримано довідку МСЕК серії 12 ААА №007270 від 15 листопада 2016 року, на підставі якої встановлено, що ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 40%, та, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №183465 від 15 листопада 2016 року, позивачеві з 11 листопада 2016 року встановлено III групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до третьої особи із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності поліцейського, проте листом - відповіддю від 13 грудня 2016 року за №2634/01/28-2016 йому відмовлено у задоволенні вимог заяви і зазначено, що на теперішній час немає правових підстав для призначення позивачеві одноразової грошової допомоги.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 у справі №П/811/102/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені в повному обсязі.

На виконання вказаного судового рішення, третьою особою направлено на розгляд ДФОП Міністерства внутрішніх справ України висновок на отримання одноразової грошової допомоги (у двох примірниках) та необхідний комплект документів для призначення одноразової грошової допомоги колишньому поліцейському ОСОБА_2, що підтверджується листом від 16.06.2017 №1183/28/01-17.

Як вбачається матеріалів справи, Департаментом фінансово - облікової політики Міністерства внутрішніх справ України було повідомлено Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області листом від 03.07.2017 №15/2-2330 про повернення на адресу останнього матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги майору поліції ОСОБА_2 у зв'язку з їх невідповідністю вимогам законодавства.

Не погоджуючись з бездіяльністю Міністерства внутрішніх справ України, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після надходження передбачених Порядком №850 документів Міністерство внутрішніх справ України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон № 580-VIII.

До набрання чинності Законом № 580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами ст. 23 Закону № 565-XII та Порядком № 850.

Відповідно до ст. 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно п. 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Разом з тим, за змістом п. 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97- 101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, п. 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено п. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до п. 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

За правилами п. 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 2 розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Колегією суддів встановлено, що позивач 06.11.2015 був звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) та з 07.11.2015 проходив службу в органах Національної поліції у статусі поліцейського.

При цьому, інвалідність позивачу встановлено після звільнення з органів поліції. Отже, органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 27.02.2018 у справі № 695/102/17, від 25.05.2018 у справі № П/811/642/17, від 31.07.2018 у справі №822/1297/17, від 18.10.2018 у справі №822/2598/17 та від 13.11.2018 у справі №822/3331/17.

Враховуючи наведене, оскільки з 11.11.2016 ОСОБА_2 встановлено IІІ групу інвалідності у зв'язку захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто після звільнення останнього з органів Національній поліції та у період коли діяв Закон № 580-VIII, Міністерство внутрішніх справ України не мало повноважень розглядати та приймати рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме Порядок № 850 та не застосував положення Порядку №4, які підлягали застосуванню до вказаних правовідносин що, за правилами ст. 351 КАС України, є підставою для скасування судових рішень повністю і ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Водночас, суд звертає увагу, що неприйняття Міністерством внутрішніх справ України одного з двох рішень (про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги), як це передбачено Порядком № 850 та зобов'язання останнього прийняти таке рішення, не сприяє ефективному вирішенню справи та не забезпечить реалізації права позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції в наведеній частині, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року скасувати та ухвалити постанову якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя:

Судді: