Справа № 500/2167/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2167/18

27 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якій просила суд визнати неправомірними дії Теребовлянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 липня 2018 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що протягом своєї трудової діяльності, а саме з 10 травня 1983 року по 10 квітня 1988 року працювала штамповщицею формовочного цеху по виробництву формових гумових іграшок та з 11 квітня 1988 року по 10 травня 2017 року вулканізаторщицею формовочного цеху по виробництву гумових іграшок у Копичинецькому заводі гумових іграшок.

05 вересня 2018 року позивач звернулася із заявою до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до листа відповідача від 11 жовтня 2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як відповідачем не підтверджено необхідного пільгового стажу у звязку з не підтвердженням необхідного пільгового стажу, а також не проведенням атестації робочого місця за іншою посадою.

Позивач вважає відмову Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №500/2167/18, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19 листопада 2018 року.

У поданому суду 08 листопада 2018 року відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив проти задоволення позову, вказав, що рішення Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову в призначенні позивачу пільгової пенсії є правомірним, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати відкладено розгляд справи до 27 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

03 грудня 1979 року ОСОБА_3 прийнята на роботу в формувальний цех шліфувальницею по 2 розряду в Копичинецьке виробниче обєднання гумових іграшок (09 червня 1989 року перейменоване на Копичинецький завод гумових іграшок, а 10 серпня 1994 року Копичинецький завод гумових іграшок реорганізовано в ТОВ «Адоніс»).

З 10 травня 1983 року по 10 квітня 1988 року на вказаному вище підприємстві працювала штамповщицею формовочного цеху по виробництву формових гумових іграшок та з 11 квітня 1988 року по 10 травня 2017 року вулканізаторщицею формовочного цеху по виробництву гумових іграшок.

Враховуючи вказаний стаж роботи, що підтверджується записами трудової книжки, позивач 05 вересня 2018 року звернувся із заявою до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення пільгової пенсії, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

11 жовтня 2018 року Теребовлянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2, а також не проведенням атестації робочого місця.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу приписів пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 підрозділу 1 розділу ХІ «Хімічне виробництво» списку №2 передбачені працівники, які безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах і окремих установках та виконують закрійні роботи з виготовлення гумових виробів.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Факт роботи позивача в Копичинецькому виробничому обєднанні гумових іграшок (09 червня 1989 року перейменоване на Копичинецький завод гумових іграшок, а з 10 серпня 1994 року Копичинецький завод гумових іграшок реорганізовано в ТОВ «Адоніс») у період з 10 травня 1983 року по 21 серпня 1992 року та факт того, що робота позивача підпадає під Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, крім трудової книжки підтверджується також Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 липня 2018 року №12/07.

Суд звертає увагу на те, що у період роботи позивача у Копичинецькому виробничому обєднанні гумових іграшок з 10 травня 1983 року по 21 серпня 1992 року на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, до вступу в законну силу постанови КМУ від 01 серпня 1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», робота на вказаних посадах не потребувала проведення атестації робочого місця, а тому доводи відповідача про відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця як на підставу не зарахування вказаного періоду у пільговий стаж є безпідставним.

Відтак, на підставі вище згаданих документів, трудовий стаж роботи ОСОБА_3 на посадах передбачених Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, у період з 10 травня 1983 року по 21 серпня 1992 року знайшов своє відображення в матеріалах справи.

Таким чином, у позивача наявний відповідний стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, визначеного пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах з 09 липня 2018 року, а тому відмову Теребовлянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року суд вважає протиправною.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати неправомірними дії Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо непризначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (48100, м. Теребовля, Тернопільська область, ) призначити ОСОБА_3 (48256, вул. Коцюбинецька, 5, с. Чагарі, Гусятинський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.