Справа № 802/535/17-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа №802/535/17-а

адміністративне провадження №К/9901/43081/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу №802/535/17-а за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року (колегія у складі суддів: Сторчака В. Ю., Мельник-Томенко Ж. М., Ватаманюка Р.В.) у справі №802/535/17-а за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни про визнання протиправним та скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 від 11.09.2015, індексний номер 24348043.

2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

3. Не погоджуючись з постановою, Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни задоволено повністю. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

5. 18.09.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року.

6. У касаційній скарзі Позивач просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.11.2017 відкрито провадження у справі. 24.11.2017 надійшов відзив від Відповідача.

8. Сторонами були заявлені клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадкового майна своєї матері - ОСОБА_4, яка померла 20.12.2014, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.12.2014. На момент смерті за спадкодавцем було зареєстровано частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1

10. Спадкодавець ще за свого життя розпочала процес приватизації земельної ділянки, що знаходиться під належною їй часткою будинку. Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 26.12.2014 №1964 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного рішення ПП "Юридично-земельний союз "Альянс" розробило проект землеустрою. На підставі підготовленого проекту землеустрою Департамент архітектури, містобудування та кадастру 28.04.2015 надав висновок, яким зазначений проект погодив. Позитивний висновок також було надано управлінням Держгеокадастру у м. Вінниці 05.06.2015 за № 19-230-0.3-1579/2-15.

11. 26.06.2015 Вінницька міська рада прийняла рішення № 2204 про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 площею 1000 кв.м. безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1

12. Встановлено із наявної в матеріалах справи копії реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, ОСОБА_5 було надано всі необхідні для реєстрації, оформлені у відповідності до закону порядку, документи, а саме: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності); копії паспортів та карток платників податків (ОСОБА_5 та ОСОБА_4); довіреність серії № 567 від 27.05.2014; витяг з рішення Вінницької міської ради № 2204 від 26.06.2015; витяг з Державного земельного кадастру, № НВ-015 від 09.09.2015, що виданий управлінням Держгеокадастру у місті Вінниці Вінницької області.

13. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Ірини Вікторівни про державну реєстрацію від 11.09.2015, індексний номер 24348043, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, кадастровий номер - НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

14. Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду від 29.06.2016 суд визнав за ОСОБА_1 права власності на 47/100 часток будинковолодіння, що належало померлій 20.12.2014 ОСОБА_4

15. Крім того, суд встановив, що позивач звертався з цивільним позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку у зв'язку з набуттям права власності на розташований на ній житловий будинок.

16. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2017 позивачу у позові відмовлено, оскільки реєстрація права власності за померлою ОСОБА_4 є нікчемною, а тому не породжує ніяких юридичних наслідків.

17. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

18. Позивач вважає, що оскільки оскаржуване рішення прийняте після смерті особи (ОСОБА_4), то право власності не могло бути зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з наявністю оскаржуваного рішення та відповідного запису в Державному реєстрі речових прав він не може подати до Вінницької міської ради заяву про внесення змін до рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність.

19. Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що державна реєстрація речових прав на земельну ділянку № НОМЕР_2 за ОСОБА_4 здійснена на підставі документів, поданих заявником, підстав для відмови у реєстрації права власності у державного реєстратора не було.

20. Враховуючи, що документи, на підставі яких здійснена державна реєстрація, не скасовані, на переконання сторони відповідача, відсутні підстави для задоволення позову.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку зі смертю ОСОБА_4 повноваження її представника ОСОБА_6 припинилися, а тому у державного реєстратора були відсутні підстави для здійснення державної реєстрації прав на земельну ділянку, на підставі наданої ОСОБА_6 довіреності.

22. Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком. Оскільки Відповідачу було надано повний пакет документів для проведення державної реєстрації, у відповідача не було законних підстав для відмови в державній реєстрації за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. При вчиненні спірних реєстраційних дій відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

23. Апеляційний суд звернув увагу на те, що чинним законодавством на державного реєстратора покладено обов'язок перевіряти чи відповідають подані заявником документи вимогам, встановленим Законом "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Разом з тим, він не несе відповідальності за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав.

24. Крім того, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду в порядку цивільного судочинства щодо скасування рішення Вінницької міської ради № 2204 від 26.06.2015 на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності земельної ділянки за ОСОБА_4

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки Відповідач позбавлена була права проведення оскаржуваних реєстраційних дій. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється зокрема у разі смерті особи, яка видала довіреність. Тобто наявна у матеріалах реєстраційної справи довіреність втратила свою дію 20.12.2014 - в день смерті довірителя. За приписами п. 3 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо з заявою звернулась неналежна особа.

26. У відзиві Відповідач покликається на безпідставність доводів Позивача та законність рішення суду та апеляційної інстанції.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Оцінивши наявні матеріали справи та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про законність рішення суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

28. Предметом розгляду Суду в даній справі є дії Відповідача як державного реєстратора.

29. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2007 №1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

30. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

31. Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015, № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (станом на момент виникнення спірних правовідносин) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

32. Пунктом 1 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV встановлено, що державний реєстратор, серед іншого встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

33. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

34. При цьому, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

35. Аналіз зазначених норм свідчить, що підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень чітко врегульовані нормами Закону №1952-IV, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

36. Аналізуючи норми чинного законодавства, Суд дійшов висновку про відсутність передбаченого законом обов'язку державного реєстратора здійснювати перевірку достовірності даних, зазначених у поданих заявником документах, зокрема перевіряти статус довіреності.

37. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі.

38. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб