Справа № 813/2816/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2816/18
У Х В А Л А

з питань закриття провадження

26 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Бабич Ю.Б., за участю : позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника третьої особи про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ, Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, Пустомитівська державна нотаріальна контора, державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ, Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, Пустомитівська державна нотаріальна контора, державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просить: визнати протиправними дії реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо внесення 07.09.2006 р відомостей до Спадкового реєстру (заповітів та спадкових договорів) за номер реєстрації 40573463 про заповіт, складений від імені ОСОБА_6, посвідчений 23.07.1997 року секретарем Чишківської сільської ради ОСОБА_7; зобовязати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України скасувати та виключити записи в Спадкового реєстру (заповітів та спадкових договорів) за номер реєстрації 40573463 про заповіт, складений від імені ОСОБА_6, за №15, посвідчений 23.07.1997 р секретарем Чишківської сільської ради ОСОБА_7

Представником третьої особи подано клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що спірні відносини стосуються безпідставністю внесення заповіту в силу фактично невідповідності його форми, встановленої законом, однак це не відноситься до предмету розгляду в порядку адміністративного судочинства, дані відносини регулюються цивільним судочинством.

Представник третьої особи в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання, просив закрити провадження у справі.

Позивач та представник позивача в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо закриття провадження у справі, з підстав наведених у письмових запереченнях, просили в задоволенні такого відмовити повністю.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі поклалась на думку суду.

При прийнятті ухвали, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що заявлений позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Ц?о;…Ц?о; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали, оцінивши їх з урахуванням наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини щодо визнання протиправними дій реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо внесення 07.09.2006 р відомостей до Спадкового реєстру (заповітів та спадкових договорів) за номер реєстрації 40573463 про заповіт, складений від імені ОСОБА_6, посвідчений 23.07.1997 року секретарем Чишківської сільської ради ОСОБА_7; зобовязати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України скасувати та виключити записи в Спадкового реєстру (заповітів та спадкових договорів) за номер реєстрації 40573463 про заповіт, складений від імені ОСОБА_6, за №15, посвідчений 23.07.1997 р секретарем Чишківської сільської ради ОСОБА_7, є похідними від договірних /приватних/ відносин і для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності рішення реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України під час здійснення ним реєстраційних дій - є встановлення у особи права на права за заповітом, відносно якого і прийняті оскаржувані рішення.

Суд вважає, що спір у цій справі хоч і стосується рішень суб'єкта владних повноважень, проте випливає із правовідносин заповіту, і захисту цивільних прав (прав на майно за заповітом).

Між тим, правовідносини щодо спадщини не є правовідносинами, врегульованими адміністративною юрисдикцією, а спір, що виник на підставі них не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З врахуванням наведеного суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив :

Клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ, Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, Пустомитівська державна нотаріальна контора про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) 1409,60 (одна тисяча чотириста девять гривень 60 коп) судового збору, сплаченого на підставі квитанції №148 від 27.06.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 29 листопада 2018 року.

Суддя Гулкевич І.З.