Справа № 563/517/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1454/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Юрчука Святослава Васильовича на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 10 серпня 2018 року (рішення ухвалено у м. Корець Рівненської області судом у складі головуючого судді Опришка П. З.) у справі № 563/517/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП рядового поліції Юрчука Святослава Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП рядового поліції Юрчука С. В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 522702 від 08.04.2018, винесену поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Юрчуком С. В., про вчинення ним, ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 10.08.2018 позов задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі, серії БР № 522702 від 08.04.2018, винесену поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Юрчуком С. В., про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП - скасовано.

Рішення суду першої інстанції оскаржив інспектор роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Юрчук С. В., подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Висновки суду першої інстанції, що транспортний засіб, який здійснював буксирування іншого транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач, рухався з швидкістю менше 30 км/год нічим не підтверджені. Зокрема, в оскаржуваному рішенні не описано та не зазначено методику визначення швидкості буксируючого транспортного засобу у зчепленні з буксируванням.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 працівником поліції було зупинено буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксируваним та зі слів водія даного транспортного засобу встановлено, що він рухався зі швидкістю більше ніж 30 км/год.

Крім того, ОСОБА_2, не надавав працівникам поліції для огляду поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів й такий був відсутній на лобовому склі транспортного засобу, що також підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Враховуючи наведене, постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 522702 від 08.04.2018 є правомірною, оскільки вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП є підтвердженим доказами в справі.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 10.08.2018 та ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП, тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що 08.04.2018 поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Юрчуком С. В. винесено постанову серії БР № 522702 у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно з постановою ОСОБА_2 08.04.2018 о 14 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 357км+50м. керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, а також не мав при собі полісу обов'язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1ґ Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Закон передбачає відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з розділом 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема, 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Як видно з доводів позовної заяви, ОСОБА_2 здійснив об'їзд буксируючого транспортного засобу у зчепленні з буксируваним, оскільки той рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

Згідно з статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

З матеріалів справи не видно, що такий обов'язок суб'єктом владних повноважень виконано.

Доводи відповідача в частині того, що при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 працівником поліції було зупинено буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксируваним та зі слів водія даного транспортного засобу встановлено, що він рухався зі швидкістю більше ніж 30 км/год, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки такі належним чином не підтверджені.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не описав та не зазначив методику визначення швидкості буксируючого транспортного засобу у зчепленні з буксируваним є помилковими, оскільки обов'язок щодо визначення швидкості буксируючого транспортного засобу покладений на відповідача, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як видно з відеозапису нагрудних камер поліцейських та встановлено судом першої інстанції, при зупинці автомобіля позивача було перевірено та підтверджено наявність усіх документів. Тому доводи відповідача щодо відсутності в ОСОБА_2 полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів апеляційний суд вважає безпідставними. Також позивачем до матеріалів справи долучено корінець-додаток до договору страхування цивільно-правової відповідальності, що свідчить про наявність у позивача такого страхового полісу.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 522702 від 08.04.2018, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Юрчука Святослава Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 10 серпня 2018 року у справі № 563/517/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський