Справа № 804/1221/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/1221/18
головуючий суддя І інстанції Павловський Д.П.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,
за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року у справі № 804/1221/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив:

- визнати незаконними дії/бездіяльність пенсійного органу;

- зобов`язати відповідача виплатити недоплачену державну пенсію з 01.10.2017 року по 31.01.2018 року у сумі 35601.06 грн.;

- зобов`язати Криворізьке південне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перераховувати/обчислювати пенсію в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.02.2018 року та довічно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи із 01.10.2017 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену державну пенсію, починаючи з 01.10.2017 року.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 9-1 постанови Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року на нього не поширюються.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, у 1986 році ОСОБА_1 працював інженером по трудомістких процесах колгоспу імені Куйбишева Апостолівського району Дніпропетровської області.

З 20 листопада 1986 року був призначений на збори від Апостолівського районного військового комісаріату, та направлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на якій 26 квітня 1986 року сталась аварія.

Позивач працював на ІМЕР на базі танка по очищенню і вивозу радіоактивних відходів. Робоча вахта скінчилась 20 січня 1987 року.

У 1991 році було встановлено зв`язок чисельних захворювань позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, та йому було надано статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії безстроково.

У березні 2001 року ОСОБА_1 був визнаний інвалідом ІІІ групи, а з березня 2004 року - інвалідом ІІ групи І категорії.

За рішенням МСЕК від 20.03.2007 року, ОСОБА_1 був визнаний інвалідом ІІ групи 1 категорії безстроково.

У грудні 2017 року позивач звернувся до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою щодо обчислення пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з щорічним перерахунком відповідно до Постанови № 851.

Листом Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 03.01.2018 року № Я-474 позивача було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що позивач приймав учать у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, призваний на військові збори, а не під час проходження дійсної строкової служби, у зв`язку з чим, дія постанови КМУ № 861 на нього не поширюється.

Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позиція відповідача не відповідає діючому законодавству, а саме, відбувається звуження змісту поняття «осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи», оскільки в пункті 9-1 вказано перелік таких осіб, до яких відносяться і ті які приймали участь в ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, зокрема, під час проходження дійсної строкової служби.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Приписами абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок нього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х (Кв: 100% ), де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під чає обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Зп(міп) х 5/3с1, де Зп (мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналізуючи вказані норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб і, на що не звернув увагу суд першої інстанції частково задовольняючи позов, лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Вказані правові висновки також відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 08.05.2018 року по справі № 820/1148/18.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 07.04.2004 року №9369, позивач у період з 21.11.1986 року по 21.01.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також, як вбачається з пояснень позивача, він був направлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС призначеними зборами від Апостолівського районного військового комісаріату.

В матеріалах справи також наявна довідка Апостолівського районного військового комісаріату від 16.04.2001 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу з 12.11.1978 року по 01.11.1980 року.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що позивач, у період з 21.11.1986 року по 21.01.1987 року, був залучений до ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, призваний на військові збори, а не військовослужбовець дійсної строкової служби, у зв`язку з чим, підстави для застосування приписів абз. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обрахунку його пенсії відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що положення п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, лише деталізують порядок розрахунку пенсій, призначеним особам на підставі абзацу 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року у справі № 804/1221/18 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко