Справа № 555/2247/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1414/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , як законний представник малолітньої особи ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.11.2017 звернулися до суду з позовом до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , як законний представник малолітньої особи ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому, з урахуванням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог, просили зобов`язати Міністерство оброни України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недоплачену одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю 01.11.2016 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини молодшого сержанта ОСОБА_5 у розмірі по 1/6 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, кожному. В обґрунтування позову вказують, що 01.11.2016 в районі проведення антитерористичної операції у с. Степне Донецької області загинув відповідно син та чоловік позивачів ОСОБА_5 . Відтак, у відповідності до положень ст.ст.16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) позивачі, як мати і дружина загиблого ОСОБА_5 набули право, зокрема, на отримання одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі військовослужбовця. Однак, пунктом 33 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.03.2017 №25, матері та дружині загиблого 01.11.16 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.11.2016 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 2/3 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті військовослужбовця - в рівних долях кожному. Таке рішення мотивоване тим, що 1/3 передбаченої законом суми не виплачена у зв`язку із наявністю у загиблого ОСОБА_5 від жінки, із якою він не перебував у шлюбі - ОСОБА_3 - спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважають, що при прийнятті рішення щодо виплати позивачам одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 частин відповідач безпідставно дійшов до висновку, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , так як жодних підтверджуючих батьківство документів ні військовими комісаріатами, ні Міністерством оборони України здобуто не було. Однак структурні підрозділи Міністерства оборони України при призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі військовослужбовця у встановленому законом порядку перевірку не провели та безпідставно, за відсутності належних підтверджуючих документів, включили ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до числа осіб, які мають право на отримання вказаної допомоги, чим фактично порушили вимоги ст.16 Закону №2011-XII.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року у справі №555/2247/17 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що з урахуванням отриманої інформації від уповноваженого органу про наявність у загиблого військовослужбовця дитини, Міністерство оборони України об`єктивно очікувало надання відповідних документів для призначення одноразової грошової допомоги цій дитині, з метою недопущення порушення її прав та законних інтересів. Однак, Міністерство оборони України не наділено повноваженнями самостійно (замість матері дитини) надати документи, необхідні для призначення одноразової грошової допомоги.

Позивачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що членами сім`ї та батьками загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю відповідно до положень ст.16-1 Закону №2011-XII є ОСОБА_1 як мати загиблого військовослужбовця та ОСОБА_2 як дружина загиблого військовослужбовця. Жодних документів органу державної реєстрації актів цивільного стану чи судового рішення, які б підтверджували, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 до Міністерства оборони України представлено не було. Не здобуто відповідачем й будь-яких даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 є утриманцем загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 . Відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5 проходив військову службу у Збройних Силах України протягом строку Контракту від 08.12.2014. Із свідоцтва про смерть від 04.11.2016 Серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 помер в районі проведення антитерористичної операції у с. Степне Донецької області.

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2016.

У зв`язку із смертю ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Березнівського районного військового комісаріату щодо виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина та чоловіка.

Відповідно до п.33 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.03.2017 №25, матері та дружині загиблого 01.11.16 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.11.2016 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 2/3 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті військовослужбовця - в рівних долях кожному.

Таке рішення мотивоване тим, що 1/3 передбаченої законом суми не виплачена у зв`язку із наявністю у загиблого ОСОБА_5 від жінки, із якою він не перебував у шлюбі - ОСОБА_3 - спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом №2011-XI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-XI одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1 та 2 частини другої статті 16 Закону №2011-XI передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 цього ж Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За змістом частин першої, шостої та дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-XI одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин; далі Порядок №975), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (п.1 Порядку № 975).

Згідно з пунктом 3 наведеного Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4 цього Порядку встановлено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Пунктом 5 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Згідно з пунктом 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Як видно з матеріалів справи, відповідач, приймаючи рішення щодо проведення виплати позивачем одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 частин від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті військовослужбовця врівних долях кожному виходив з того, що є ще одна особа, яка має право на отримання 1/3 частини вказаної виплати позашлюбна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 2 статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, жодних документів органу державної реєстрації актів цивільного стану чи судового рішення, які б підтверджували, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 до Міністерства оборони України представлено не було. Не було здобуто відповідачем і будь-яких даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 є утриманцем загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 .

Зокрема, із листа-відповіді Березнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.07.2017 №507/1222-15.4-01-03 «Щодо надання інформації» видно, що актовий запис про народження дитини, батьком якої зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відсутній.

Із листа-відповіді Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 02.12.2017 №4061/16.6-04-42 «Щодо направлення копії актового запису про народження» видно, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відомості про народження дітей, батьком яких зазначений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, у графі «Відомості про батька» актового запису про народження ОСОБА_4 від 17.03.2010 №9 зазначено: ОСОБА_8 .

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які б встановлювали батьківство загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не здобуто таких також в ході судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що членами сім`ї та батьками загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю відповідно до положень ст.16-1 Закону №2011-XI є ОСОБА_1 як мати загиблого військовослужбовця та ОСОБА_2 як дружина загиблого військовослужбовця, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.12-14 Порядку №975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служб у військовому резерві призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Таким чином, вищенаведеними правовими нормами встановлений чіткий алгоритм дій щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служб у військовому резерві.

Враховуючи той факт, що Міністерством оборони України безпосередньо здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги позивачам в розмірі 2/3 частин /кожному в рівних долях / від 500 кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб, а тому судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення вірно надано належну оцінки вказаним обставинам, тому для повного захисту порушених прав позивачів колегія суддів вважає належним способом захисту зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю 01.11.2016 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини молодшого сержанта ОСОБА_5 у розмірі по 1/6 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, кожному.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.