Справа № 1840/3390/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 р. Справа №1840/3390/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення грошового забезпечення та компенсації,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП в Сумській області), в якій просить:
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час у розмірі 205 грн. 12 коп.;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у розмірі 1135 грн. 65 коп.;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за весь час затримки виплати (невиплату) належного грошового забезпечення у розмірі середнього заробітку, починаючи з 12 вересня 2017 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Позивач до 11.09.2017 року проходив службу в Головному управлінні МВС України в Сумській області та Головному управлінні НП в Сумській області на різних посадах. Після звільнення зі служби, у звязку із скороченням штатів, під час оформлення пенсії за вислугу років, у позивача виникли сумніви щодо сплати у повному обсязі грошового забезпечення, а саме: доплати за роботу у нічний час та індексації. З метою зясування вказаних питань, ГУ НП в Сумській області в липні 2018 року був направлений запит, у відповідь на який, листом від 20.07.2018 відповідач повідомив кількість днів роботи у нічний час в 2016 році, а також зазначив про відсутність правових підстав для виплати доплати за таку роботу та відсутність підстав для виплати індексації грошового забезпечення.
У звязку з цим, 30.07.2018 ОСОБА_1 направив ГУ НП в Сумській області лист з вимогою нарахування та виплати доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення за період служби з 07.11.2015 по 11.09.2017. Втім, згідно з листом від 13.08.2018, відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті вказаних коштів з тих підстав, що така виплата не була передбачена законодавством, що регулювало виплату грошового забезпечення.
На переконання позивача, вказана відмова є протиправною, оскільки, по-перше, нарахування індексації було передбачено Законами України «Про національну поліцію» та «Про індексацію грошових доходів населення», а по-друге, доплата за службу у нічний час є частиною грошового забезпечення і підставою для її виплати є факт проходження служби у нічний час. Тобто, відсутність довідок про несення служби у нічний час, не може бути підставою для позбавлення особи права на вказану доплату.
Враховуючи те, що відповідач у день звільнення 11.09.2017 не здійснив виплату доплати за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення, відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України, позивач вважає, що він зобовязаний сплатити середній заробіток за весь час затримки.
З вищезазначених підстав, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 10.09.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 27.10.2018, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Так, 25.09.2018 від ГУ НП в Сумській області надійшов відзив (а.с. 37-39), у якому відповідач зазначив, що нарахування доплати за службу в нічний час здійснюється на підставі довідок обліку несення служби в нічний час, які складаються начальником чергової частини. Оскільки такі довідки стосовно позивача не складались, підстави для нарахування йому згаданої доплати відсутні.
Стосовно відсутності підстав для нарахування індексації грошового забезпечення, відповідач повідомив, що її виплата передбачена Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону, порядок проведення індексації визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, Постановою № 1078 від 17.07.2003. Згідно з указаною Постановою, у період проходження служби позивачем, виплата індексації передбачалась лише військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та посадовим особам митної служби. Тобто, на поліцейських вказані нормативно-правові акти не розповсюджувались.
Крім того, відповідач звертав увагу суду на те, що порядок проходження служби поліцейськими визначається спеціальним законодавством, у звязку з чим, загальні норми трудового законодавства, в тому числі і стаття 117 Кодексу законів про працю України, яка визначає обовязок роботодавця виплатити середній заробіток за час затримки виплати коштів при звільненні працівника, не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.
За наведених обставин, ГУ НП в Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 06.11.2018, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 20.11.2018.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотань на адресу суду не надсилав.
Заслухавши позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обєктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.
У період з 13.11.1998 р. по 06.11.2015 р., ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на посадах рядового та середнього начальницького складу, в період з 07.11.2015 по 11.09.2017 на посадах середнього складу у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2017 № 336 о/с, з 11.09.2017 позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 4 (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Після звільнення, 16.07.2018 адвокатом ОСОБА_2, відповідачу був наданий запит з вимогою надати копії наказів про встановлення позивачу додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 11.09.2017, довідки про розмір грошового забезпечення з розбивкою помісячно та по кожному його виду, про дату остаточного розрахунку після звільнення, про залучення позивача до служби у нічний час, інформацію про порядок несення служби помічника відповідального від керівництва ГУ НП та інформацію стосовно проведення індексації грошового забезпечення (а.с. 13-14).
У відповідь на вказаний запит, 20.07.2018 ГУ НП в Сумській області надало запитувані документи та інформацію (а.с. 15).
Зясувавши з отриманих документів, що доплата за службу в нічний час 29.06.2016, 07.07.2016, 16.08.2016, 21.09.2016 та індексація грошового забезпечення відповідачем не виплачувались, 30.07.2018 позивач направив листи з вимогою провести нарахування та виплату цих коштів (а.с. 16-17).
Так, листом від 07.08.2018, ГУ НП в Сумській області повідомило позивача про те, що виплата індексації грошового забезпечення поліцейським в період проходження ним служби, а саме: з 01.12.2015 по 11.09.2017, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, не передбачалась, у звязку з чим, підстави для її нарахування відсутні (а.с. 19).
Також, листом від 13.08.2018, відповідач повідомив позивача і про відсутність підстав для нарахування доплати за службу в нічний час, оскільки відповідно до Інструкцій з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом МВС України № 181 від 28.04.2009 та Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України № 440 від 23.05.2017, після закінчення чергування заступникам відповідальних та відповідальним від структурних підрозділів надається відпочинок. Вказані Інструкції визначають, що начальник чергової частини здійснює облік (розподіл) службового часу, веде облік чергувань в понаднормовий час, а також нічний час доби, тільки на працівників чергової частини. При цьому, здійснення такого обліку на заступників відповідальних, не передбачено.
Отже, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з доводами ГУ НП в Сумській області про відсутність підстав для виплати позивачу доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 5 вказаної Постанови встановлено, що за службу в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських, Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок).
Згідно з пунктами 3, 20 розділу І вказаного Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За виконання службових обов'язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується.
Поліцейським, які виконували службові обов'язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.
На виконання пункту 11 розділу ІІ Порядку, поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов'язків у період з 22.00 до 06.00.
Підставами для виконання службових обов'язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Зі змісту вказаних норм, суд робить висновок, що доплата за службу в нічний час є частиною грошового забезпечення поліцейського, яка має виплачуватись у разі виконання ним службових обовязків у період з 22.00 до 06.00 години. Доплата здійснюється за фактично відпрацьований час у такому періоді на підставі довідок обліку несення поліцейським служби в нічний час, складеною за визначеною формою. При цьому, на переконання суду, право особи на отримання доплати за службу в нічний час, не може ставитись у залежність від складення певною особою згаданої довідки. Тобто, відсутність довідки обліку несення поліцейським служби в нічний час, не може бути підставою для позбавлення поліцейського доплати за службу в нічний час у встановленому розмірі за умови, якщо така служба здійснювалась на підставі відповідних наказів і її точну тривалість можна встановити з інших даних. Крім того, нарахування доплати за службу в нічний час має здійснюватися незалежно від того, чи надавався поліцейському відпочинок за таку службу.
У даному випадку з матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 у 2016 році 4 рази виконував службові обовязки у якості заступника відповідального від керівництва ГУ НП у нічний час (а.с.15), але доплата йому не нараховувалась.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Отже, за наведених обставин, суд доходить висновку про доведеність виконання позивачем службових обовязків у нічний час та, як наслідок, наявність права на доплату за таку службу. У звязку з цим, невиплата відповідачем доплати за службу в нічний час, не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправною, а позовні вимоги в частині її стягнення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно розрахунку позивача розмір ненарахованої та невиплаченої доплати за службу в нічний час склав 205,12 грн. Саме таку суму просить стягнути позивач з відповідача. У той же час, ГУ НП в Сумській області не заперечує щодо розрахунку вказаної суми, а виключно заперечує щодо права позивача на отримання вказаних виплат.
Стосовно позовних вимог про стягнення індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Частиною 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
З метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін, визначаються Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
На виконання статті 2 Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (стаття 4 Закону).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.
Згідно з абзацом 5 пункту 2 вказаного Порядку (в редакції, яка діяла на час проходження служби позивачем), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що індексація грошових доходів населення є засобом дотримання конституційних гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня, право на яку мають всі громадяни, які отримують доходи на території України, що не мають разового характеру. При цьому, на переконання суду, визначений пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення перелік доходів, не може вважатись вичерпним та позбавляти осіб права на нарахування індексації на доходи, які в цьому порядку не зазначені.
Тобто, оскільки право на індексацію грошового забезпечення поліцейських є законодавчо закріпленим (ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» у поєднанні з абз. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»), відсутність конкретизації у підзаконному акті, а саме: у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, щодо індексації грошового забезпечення саме поліцейських, не може позбавляти останніх права на таку індексацію.
Варто зазначити, що вказаний недолік був усунутий Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017, згідно з якою, до абзацу 5 пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення внесені зміни стосовно індексації грошового забезпечення поліцейських.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відмова ГУ НП в Сумській області у проведенні індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2105 по 11.09.2017, також не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправною, у звязку з чим, позовні вимоги про її стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку, сума невиплаченої індексації грошового забезпечення складає 1135,65 грн. Належних та допустимих доказів того, що сума індексації є іншою, ніж визначена позивачем, відповідач суду не надав, у звязку з чим, суд вважає цю обставину такою, що визнається сторонами та приймає до уваги ту суму, яка визначена ОСОБА_1
Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за весь час затримки виплати (невиплату) належного грошового забезпечення у розмірі середнього заробітку, починаючи з 12 вересня 2017 року, суд вважає, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.
У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати (та її складових) у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.
При частковому задоволенні позову працівника, суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.
Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.
Як підтверджено матеріалами справи, наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2017 №336о/с позивач був звільнений зі служби в поліції.
Судом було встановлено, що відповідач протиправно в день звільнення позивача не виплатив йому доплати за службу в нічний час у розмірі 205 грн. 12 коп. та індексацію грошового забезпечення у розмірі 1135 грн. 65 коп., загальна сума невиплачених коштів складає 1340,77 грн.
Отже, період невиплати відповідачем належних позивачу при звільненні сум починався з наступного дня його звільнення з посади 08.09.2017.
Середньоденна заробітна плата позивача на день його звільнення дорівнювала 389,69 грн. Відповідно до розрахунку наданого позивачем суду розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 20.11.2018 складає - 173031,96 грн.
Суд враховуючи неістотність невиплаченої позивачу суми на день звільнення (11% місячної заробітної плати), а також враховуючи принцип справедливості та співмірності, приходить до висновку, що стягненню підлягають кошти в сумі 1340,77 грн.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 доплату до грошового забезпечення за службу в нічний час в сумі 205 грн. 12 коп.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 1135 грн. 65 коп.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за час затримки невиплати належного грошового забезпечення в сумі 1340 грн. 77 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2018 року.

Суддя С.М. Глазько