Справа № 335/7830/18(2-а/335/254/2018)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 335/7830/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2018 року (суддя Крамаренко І.А., м. Запоріжжя)

у справі № 335/7830/18

за позовом ОСОБА_1

до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 270 від 05.07.2018, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив, виходячи з того, що відповідачем доведено правомірність свого рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, з огляду на пред'явлені порушення вимог п.5.20, п.7.4.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, оскільки позивач не є суб'єктом господарювання (підприємцем чи юридичною особою), не є орендатором чи власником приміщення та не є керівником підприємства, а є лише найманим працівником, тобто фізичною особою, яка не відповідає за порушення, здійснені своїм роботодавцем, тобто відповідним суб'єктом господарювання чи прибиральницею аптеки.

Крім того, зазначає, що з постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в ній не зазначено, якими доказами підтверджується, що саме позивач скоїла дане правопорушення.

Не спростовано і доводи позивача, викладені письмово та надані її адвокатом, про те, що на час незаконної перевірки об 11:35 годині 08.06.2018 року урна (яка була в наявності, з моменту відкриття аптеки в цей день) знаходилась на дезінфекції, куди її віднесла прибиральниця, і після дезінфекції та очищення встановлена на місце, через 15 хвилин (фотокопію з місця находження урни надано суду).

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що саме позивач порушив вимоги п. 5.20, п.7.4.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, за наведених у постанові обставин.

Зазначає, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення (на підставі якого згодом було накладене адміністративне стягнення), вийшла за межі наданих їй законом повноважень та порушила мораторій на проведення перевірок суб'єктів господарювання (оскільки не є тією особою, якій дозволено здійснювати перевірки суб'єктів господарювання - відповідно до переліку, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України № 1104 від 18 грудня 2017 року "Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відзиві представник відповідача посилається на те, що розгляд справи адміністративною комісією був здійснений відповідно до вимог закону.

При цьому, до відзиву додається Витяг з протоколу № 12 засідання адміністративної комісії, де зазначаються присутні: заступник комісії ОСОБА_2, члени комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та секретар комісії ОСОБА_6 Також представником відповідача надані роздруківки по зміну складу комісії, про які не був повідомлений позивач та його представник. При розгляді справи ніхто не повідомив представнику позивача, що склад комісії змінився, що позбавило права заявити відвід та навіть знати склад комісії при розгляді справи всупереч вимогам ст. 279 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно розглянув справу та виніс незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, з підстав, встановлених ст. 317 КАС України, а саме: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у судовому рішенні обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які потягли за собою помилкове вирішення справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до постанови у справі про накладення адміністративного стягнення від 05.07.2018 № 270, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

В постанові зазначено, що 08.06.2016 об 11 год. 35 хв., за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не забезпечила встановлення корзини для сміття біля приміщення аптеки, чим було порушені вимоги п.5.20, 7.4.1 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, відповідальність за це правопорушення передбачена ст. 152 КУпАП.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що:

- склад адміністративної комісії при розгляді вказаної адміністративної справи відносно ОСОБА_1, був повноважним;

- факт правопорушення доведено належними доказами;

- позивач є суб'єктом правопорушення, оскільки є відповідною посадовою особою аптеки - закладу охорони здоров'я;

- представником позивача не було надано судові жодного документально підтвердженого доказу з приводу того, що ОСОБА_1 не порушувалися норми ст. 152 КУпАП та доказів що адміністративна комісія при розгляді адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 діяла у спосіб, не передбачений законодавством.

Колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 152 КУпАП.

Повноваження складу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради підтверджено відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи: копією рішення ЗМР №79 від 23.02.2018 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 28.08.2017 № 506 "Про адміністративну комісію при виконавчому комітеті ЗМР"; копією рішення ЗМР №257 від 25.05.2018 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 28.08.2017 №506 "Про адміністративну комісію при виконавчому комітеті ЗМР"; Положенням про адміністративну комісію при виконавчому комітеті ЗМР. Крім того, зазначені документи є публічною інформацією та знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради.

Доводи апеляційної скарги щодо необізнаності позивача стосовно зміни складу комісії, про які не був повідомлений позивач та його представник, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки в протоколі № 12 засідання адміністративної комісії від 05.07.2018 року вказані всі члени комісії, що розглядали справу, склад комісії було оголошено, відводів не заявлено та на час розгляду справи позивач не повідомляє про наявність підстав для відводу будь-кому з членів комісії.

Що стосується доводів позивача про порушення мораторію на проведення перевірок суб'єктів господарювання, то колегія суддів зазначає, що дія такого мораторію встановлена Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" до 31 грудня 2018 року на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Проте, перевірка, що здійснена головним спеціалістом відділу економічного розвитку та підприємництва районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя не підпадає під дію означеного мораторію, оскільки не регулюється Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності", а здійснюється у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач не є суб'єктом господарювання, а тому не може бути притягнута до відповідальності за зазначене порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до постанови КМУ від 30 листопада 2016 № 929 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)" аптека є закладом охорони здоров'я, а тому, як це передбачено п. 5.20 та 7.4.1. Правил благоустрою м. Запоріжжя, повинна встановлювати урни біля входу та виходу на закріплених територіях.

Позивач є посадовою особо такого закладу - завідуючою аптекою, яка відповідно до розділу 2 своєї посадової інструкції керує аптекою відповідно до чинного законодавства і відповідає за всю торгово-фінансову та адміністративно-господарську діяльність аптеки. Таким чином, позивач помилково вважає, що не може нести відповідальність за вчинене порушення, оскільки не є посадовою особою суб'єкта господарювання, адже заклад охорони здоров'я є окремим суб'єктом, на якого поширюються вищевказані вимоги і наступає відповідальність за ст. 152 КУпАП його посадової особи.

Щодо заперечень позивача факту порушення, колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки в поясненнях, які надавалися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначено лише про те, що позивач не отримувала приписів та попереджень про усунення недоліків та не вважає себе винною. Інших доводів позивачем не зазначалось і в поясненнях, що подані на розгляд адміністративної комісії.

Доводи щодо застосування словосполучення корзина для сміття у постанові відповідача замість "урна", на думку колегії суддів, є недоречними, оскільки це синоніми та це жодним чином не змінює суті оскарженої постанови.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2018 року у справі №335/7830/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко