Справа № 826/7557/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Справа № 826/7557/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Кузьменко В.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Ливиненка М.В.,

представника відповідача Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Світлиця Груп» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Світлиця Груп»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світлиця Груп» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.02.2018 р. № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що кошти у касі, які податковим органом визначені як перевищення ліміту каси, зберігалися для виплати заробітної плати і для цього напередодні були отримані в банку, що іншим наказом, ніж той, на який посилається податковий орган, підприємство встановило ліміт готівки в касі 30 000,00 грн., а також зазначаючи, що заперечення на акт перевірки ним не подавалися, оскільки це є правом, а не обов'язком платника.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Світлиця Груп» () зареєстровано в якості юридичної особи та є платником єдиного податку.

ГУ ДФС у м. Києві з відома директора Филимонова В.В. та в присутності головного бухгалтера Морозової Н.І. було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Світлиця Груп» щодо дотримання податкового та валютного законодавства законодавства зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 30.01.2015 р. по 30.09.2017 р.

Відповідно до опису ГУ ДФС у м. Києві від 20.12.2017 р. на підставі пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України та відповідно до п.п. 85.4, 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірки ТОВ «Світлиця Груп» були отримані копії документів, що належать до предмета перевірки, а саме: наказ №28/10/15 від 28.10.2015 - 1 аркуш; аркуш касової книги підприємства за 05.04.2016 - 1 аркуш; аркуш касової книги підприємства за 07.04.2016 - 1 аркуш; табель обліку використання робочого часу - 1 аркуш; видатковий касовий ордер №2 від 05.01.2017 - 1 аркуш; аркуш касової книги підприємства за 05.01.2017 - 1 аркуш; аркуш касової книги підприємства за 06.01.2017 - 1 аркуш; видатковий касовий ордер №9 від 08.02.2017 - 1 аркуш; картка рахунку 6851 за січень - вересень 2017 - 3 аркуші; аналіз рахунку 301 за 2015-2017 - 3 аркуші.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 18.01.2018 р. № 19/26-15-14-03-01/39610750, яким встановлено порушення ТОВ «Світлиця Груп», зокрема п.п. 2.3, 2.8 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637 зі змінами та доповненнями та п. 1 постанови Правління НБУ від 06.06.2013 р. № 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою».

Зазначений акт перевірки було підписано та отримано директором і головним бухгалтером товариства, також, підписами таких посадових осіб підтверджено, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі , а додаткові (інші) документи , що свідчать про діяльність суб'єкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевіряється, відсутні.

На підставі висновків акту перевірки від 18.01.2018 р. № 19/26-15-14-03-01/39610750 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2018 р. № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 57072,54 грн.

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в наказі ТОВ «Світлиця Груп», який було подано до перевірки встановлено ліміт залишку готівки в касі товариства 170,00 грн., але станом на 05-07.04.2016 р. залишок готівки в касі позивача становив 28706,27 грн. без зазначення в касовій книзі жодних відомостей щодо цільового призначення цих коштів, зокрема на виплату заробітної плати, як про таке стверджує позивач.

Також судом першої інстанції було наголошено на тому, що акт перевірки підписано директором та головним бухгалтером товариства без зауважень, своїми підписами вони підтвердили, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність суб'єкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевіряється, відсутні, і в наступному заперечення на акт перевірки не подавалися.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (далі - Положення № 637).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 85.2, 85.6, 85.7 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Згідно з п.п. 86.1, 86.3, 86.7 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Пунктом 2.7 Положення № 637 передбачено, що виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

У розумінні п. 1.2 вказаного Положення, ліміт залишку готівки в касі (далі також - ліміт каси) - це граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час.

Пунктом 2.8 Положення №637 передбачено, що підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Відповідно до п.п. 3.7, 5.2 Положення №637, приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.

Документом, що свідчить про здавання виручки до банку, є відповідна квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, засвідчена підписами відповідальних осіб банку та відбитком печатки (штампа) банку. Документом, що свідчить про здавання виручки до банку через інкасаторів, є копія супровідної відомості до сумки з готівковою виручкою (готівкою), засвідчена підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача.

Установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою). До розрахунку приймається строк здавання підприємством готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та його відокремленого підрозділу складається окремий розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі.

Ліміт каси підприємства встановлюють на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси, за рішенням керівника підприємства або уповноваженої ним особи. (пункт 5.3 Положення №637).

Згідно з п. 2.10 Положення № 637 підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій, дивідендів (доходу), понад установлений ліміт каси протягом трьох робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Для проведення цих виплат працівникам віддалених відокремлених підрозділів підприємств залізничного транспорту та морських портів готівка може зберігатися в їх касах понад установлений ліміт каси протягом п'яти робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Готівка, що одержана в банку на інші виплати, має видаватися підприємством своїм працівникам у той самий день. Суми готівки, що одержані в банку і не використані за призначенням протягом установлених вище строків, повертаються підприємством до банку не пізніше наступного робочого дня банку або можуть залишатися в його касі (у межах установленого ліміту).

Підприємство має право зберігати в касі готівку для виплат, які належать до фонду оплати праці та здійснюються за рахунок виручки, понад установлений йому ліміт каси протягом трьох робочих днів з дня настання строків цих виплат у сумі, що зазначена в переданих до каси відомостях на виплату грошей.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що на суб'єктів господарювання законодавством покладено обов'язок здавати до банків готівку, що перевищує затверджений ліміт каси.

У свою чергу, документом, що підтверджує здавання готівки до банку є відповідна квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки.

При цьому, слід враховувати, що в разі зберігання у касі готівки в порядку п. 2.10 Положення № 637 для виплати заробітної плати працівникам таке цільове призначення коштів повинно бути відображено у відповідній графі касової книги і, у разі проведення перевірки контролюючим органом, суб'єкт господарювання повинен надати уповноваженим особам всі наявні в нього документи, зокрема й щодо походження та цільового призначення коштів, які зберігаються в касі, а також чинний наказ щодо встановлення ліміту каси на підприємстві.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що у ході проведення перевірки позивачем, зокрема його директором та головним бухгалтером, не було надано контролюючому органу ані наказу про встановлення ліміту готівки в касі в розмірі іншому, ніж 170 грн., ані доказів того, що цільовим призначенням виявленої відповідачем суми коштів у касі позивача (28706,27 грн.) є виплата заробітної плати і, крім того, колонка «у тому числі на заробітну плату» у касовій книзі товариства не заповнена.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в акті перевірки контролюючим органом відображено всі первинні та бухгалтерські документи, які були надані позивачем під час її проведення, що підтверджено безпосередньо підписами директора і головного бухгалтера ТОВ «Світлиця Груп».

З огляду на викладене, ретельно дослідивши всі наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджено і відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, та відповідно правомірність оскаржуваного ним податкового повідомлення-рішення від 01.02.2018 р. № .

Доводи апелянта про те, що кошти у касі, які податковим органом визначені як перевищення ліміту каси, зберігалися для виплати заробітної плати, для чого напередодні були отримані в банку, іншим наказом, ніж той, на який посилається податковий орган, підприємство встановила ліміт готівки в касі 30 000,00 грн., апеляційний суд до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Крім того, судова колегія наголошує, що позивачем не надано жодних доказів того, що наказ про встановлення залишку ліміту в касі у розмірі 30 000,00 грн. існував на момент проведення перевірки і що виявлені відповідачем у касі товариства кошти були саме тими коштами на виплату заробітної плати працівникам, про які він стверджує у своїй апеляційній скарзі, а також не надано жодних обґрунтованих пояснень та/або доводів з приводу того, чому ці та інші документи не були подані контролюючому органу при проведенні перевірки.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову, та приходить до висновку, що судом повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Світлиця Груп» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Світлиця Груп» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: