Справа № 191/3978/18
Суддя: Гречко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3978/18
Провадження № 2-а/191/61/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Гречко Ю.В.

за участю секретаря - Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 6-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Терешонкова Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського 6-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Терешонкова Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зо вересня 2018 року я, ОСОБА_1, водій автотранспортних засобів Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», керуючи вантажним автомобілем MAN моделі TGS 21.440 державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом (трал) TAD Classic 24-2 державний номер НОМЕР_2, здійснював перевезення вантажу: комбайну. У зв'язку з тим що, параметри напівпричепа з вищезазначеним вантажем перевищували нормативно допустимі та становили по ширині 3,50 метри та по висоті 4,48 метри то його перевезення здійснювалось по спеціально погодженому маршруту та на підставі Дозволу № НОМЕР_4 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні» який видано 27.09.2018 року, відділом безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Рухаючись по встановленому дозволом маршруту автомобільною дорогою «М-29 Харків - Красноград - Перещепине - /М-18/», у напрямку виїзду на дорогу М18, на 87 кілометрі цієї автодороги керований ним автомобіль було зупинено відповідним жестом руки особою у формі співробітника поліції.

Після зупинки транспортного засобу у вищевказаному місці до нього підійшла особа чоловічої статі у формі співробітника поліції та відразу запросила дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу. У відповідь на таку цікавість співробітника поліції він попросив співробітника поліції відрекомендуватися у відповідності до п.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Співробітник поліції відрекомендувався Інспектором 6-ї роти 1 -го батальйону управління патрульної поліції в Харківської області, сержантом поліції Терешонковим Дмитром Олександровичем, надалі за текстом - «Відповідач». На вимогу Відповідача я пред'явив для огляду та ознайомлення документи, передбачені пунктом 2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 та Дозволу № НОМЕР_4 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні». Оглянувши пред'явлені ним документи. Відповідач повідомив йому, що на його думку вантаж перевезення якого він здійснює перевищує зазначені у дозволі параметри по ширині. Він висловив свою категоричну не згоду з таким ствердженням та повідомив що, габарити вантажу повністю відповідають отриманому дозволу та запропонував здійснити габаритно- вагового контролю транспортного засобу та Вантажу у відповідності до норм чинного законодавства України а саме, у порядку визначеному Наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства внутрішніх справ від 10.12.2013 року № 1007/1207 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті,

Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», далі за текстом - Порядок 1 та порядку здійснення габаритно-вагового контролю тасправляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року №879. На що відповідач повідомив йому, що йому не відомі ці порядки та процедури та що якщо такий «грамотний» і не погоджуюсь з ним то можу оскаржувати його дії у судовому порядку. Він ще раз заперечив та повідомив що, у відповідності до пункту 6 Порядку 2 габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю працівниками відповідних служб та у відповідності до пункту 3 Порядку 1 здійснення габаритно - вагового контролю проводиться спільно посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС та що за результатом здійснення таких вимірювань на підставі частини 4 пункту 4 Порядку 1, посадова особа Укртрансінспекції зобов'язана видати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка у разі встановлення перевищення дозволених параметрів може бути доказом скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідач вислухав його та зазначив, що його власне ствердження і є доказом та що інші докази йому не потрібні та якщо він з не згоден то може звернутися до суду. Надалі відповідач, не зважаючи на зазначені ним факти та законні вимоги, без будь-якого законного обґрунтування та посилання на докази, не здійснивши жодного законного виміру габаритів керованого ним транспортного засобу з вантажем, склав та виніс на нього безпідставно постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 633757 від 30.09.2018р., якою наклав на мене штраф у сумі 510 грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення у відповідності за яке на його власну думку передбачено ст.1-132 КУпАП, якої не існує у змісті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідач, упереджено та безпідставно вбачив у його діях склад адміністративного правопорушення та бездоказово притягнув до адміністративної відповідальності так як, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомості (докази) про встановлені габаритні параметри керованого ним транспортного засобу та відповідно не можливо встановити, що вони більше ніж зазначено у дозволі № 13128901 -647 НГ; відповідач у п.7 постанови зазначив, що ним порушено ст.1-132 КУпАП, що не відповідає дійсності так як, зазначеної ним статті не існує у змісті Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно таке правопорушення не можливо скоїти.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 633757 від 30.09.2018 р, винесену щодо нього поліцейським 6-ї роти 1-го батальйону управління патрульної поліції Харківської області сержантом поліції Терешонковим Дмитром Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого статтею 1-132 КУпАП.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно з постановою серії ЕАВ №633757 від 30.09.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.1-132 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 30.09.2018 о 15.50 год. в Харківській області Красноградському районі 27м-29,87 км керуючи ТЗ TGS 21.440 державний номер НОМЕР_3 перевозив вантаж, який виступав за габарити за шириною більше 3,5 м., чим порушив п.22.5 ПДР України.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу, причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування» від 10.10.2013№ 1007/1207 (далі Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно з п.п. 3, 15 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 27.06.2007 року № 879(далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно з п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених КУпАП та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобі.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, натомість наявні докази того, що відповідачем не дотримано Порядку №1007/1207, при виявленні порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, зокрема самостійне визначення, обрахування та проведення габаритного контролю транспортного засобу позивача.

Так як відповідач не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, зокрема, чи дійсно позивачем порушенні ПДР щодо руху вантажних транспортних засобів, габаритні параметри якого перевищують нормативні та відсутність комплектації, а також враховуючи те, що вимір вантажу, який перевозився в транспортному засобі позивача, було здійснено з грубим порушенням Порядку № 1007/1207 та № 879, а тому відсутні докази, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставинах суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії ЕАВ № 633757 від 30 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.2, 19-20, 205, 241-243,286 КАС України, ст.247, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 633757 від 30 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко