Справа № 805/1483/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року справа №805/1483/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д.,

секретар Святодух О.Б.,

за участі представника відповідача Груєнка С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (повний текст складено 22 червня 2018 року в м. Слов'янськ) у справі №805/1483/18-а (суддя І інстанції - Кочанова П.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Свинець» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Свинець» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення Державної фіскальної служби України від 18.01.2018 року № 563988/39463271 про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 14.12.2017 року № 29.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним складено податкову накладну № 29 та 27.12.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції №1 (реєстр № ) від 27.12.2017 року відповідачем зупинена реєстрація податкової накладної № 29 від 14.12.2017 року.

18.01.2018 року відповідачем прийнято рішення № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 14.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач вважає зазначене рішення необґрунтованим, оскільки реальність виконання господарської операції підтверджена відповідною документацією. Також позивач зазначає, що відповідачем не дотримано вимог законодавства та не встановлено конкретного критерію ризику, не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 805/1483/18-а позов задоволено повністю. Скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 18 січня 2018 року № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.12.2017 року № 29. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 14.12.2017 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем до ДФС України направлено повідомлення з додатками, в тому числі договір поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року за умовами якого позивач зобов`язується поставити ТОВ «Мегатекс» свинець в асортименті згідно рахунку, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити 100% його вартості впродовж 5 банківських днів, згідно з рахунком. Позивачем до контролюючого органу розрахункові документи, банківські виписки, тощо, на підтвердження сплати за отриманий товар або додаткові угоди надані не були, натомість було надано Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак умовами наданого договору поставки такий спосіб розрахунку не передбачений. Оскільки позивачем надані не всі документи, визначені у переліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, та передбачені умовами договору, у зв'язку з чим, надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача до суду не прибув.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.10.2014 року за № 00005009, код суб'єкта господарювання за . ОСОБА_3 № 016 з реєстру платників податку на додану вартість від 01.12.2014 року, виданого Костянтинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області 17.11.2014 року, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 41.

Основний вид економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» згідно КВЕД 24.43 є виробництво свинцю, цинку та олова.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» та ТОВ «Мегатекс» було укладено договір поставки № 5/4-17 від 14 листопада 2017 року, згідно умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, відповідно до заявок покупця поставляти товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його вартість за цінами, вказаними у відповідних видаткових накладних та/або Специфікаціях.

На виконання умов Договору № 5/4-17, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» відвантажено в адресу ТОВ «Мегатекс» () готову продукцію: свинець С2С у кількості 19,965 т згідно рахунку № 372 від 13.12.2017 року та виписано на адресу ТОВ «Мегатекс» видаткову накладну № 896 від 14.12.2017 року на суму 1637932,08 грн. (в т.ч. ПДВ 272988,68 грн.).

14 грудня 2017 року позивачем за вказаною операцією складено податкову накладну № 29 на ТОВ «Мегатекс» та направлено 27.12.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.(а.с. 175).

Після направлення податкової накладної для реєстрації Товариством отримано квитанцію № 1 про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації з підстав того, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7801.<%REFIN>.(а.с. 176).

18 січня 2018 року Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14 грудня 2017 року № 29 з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження та 24.01.2018 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на рішення комісії ДФС України від 18.01.2018. (а.с. 17).

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 05.02.2018 року за № 11372/39463271 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Комісії ДФС без змін. (24).

Згідно з підпунктами а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг за приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції вбачається, що ДФС сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

В порушення вимог п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України податковим органом у квитанції не зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної № 29 від 14.12.2017, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанціях, отриманих позивачем, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, що саме стало підставою для винесення вказаних рішень, а зазначено загалом, що надані платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи недостатність поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Як свідчать матеріали справи, 12 січня 2018 ОВ «СП «Свинець»» надало до ДФС України повідомлення № 3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/PK, реєстрація якої зупинено, в якому зазначено, що в доповнення к цьому повідомленню щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим у реєстрації в ЄРПН податковій накладній № 29 від 14.12.2017 року ТОВ «СП «Свинець» надає пояснення в додатку (документ довільного формату № 1 від 12.01.2018 року) та копії документів бухгалтерського обліку (документи довільного формату №№ 2-17 від 12.01.2018 року згідно наказу Мінфіна України № 567 від 13.06.2017 року «Вичерпний перелік документів, достатніх для ухвалення рішення про реєстрацію податкової накладної»). На підтвердження реальності господарської операції з постачання свинцю на адресу ТОВ «Мегатекс» надано: копії договору поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року, угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2017 року, оборотно сальдова відомість по рахунку 36 по ТОВ «СП «Свинець» за грудень 2017 року, картка рахунку 3611 за накладною від 14.12.2017 року, картка рахунку 26 за грудень 2017 року, рахунок на оплату № 372 від 13.12.2017 року, видаткова накладна № 896 від 14.12.2017 року, податкова накладна № 29 від 14.12.2017 року, довіреність № 1952 від 13.12.2017 року, товарно транспортна накладна № Р896 від 14.12.2017 року, відомості бухгалтерського обліку по проведенню операцій в рамках договору № 5/4-17 від 14.11.2017 року, штатний розклад, витяг 016 з реєстру платників податку на додану вартість, акт № 4 від 18.06.2015 року обстеження місцевими державними адміністраціями спеціалізованих металургійних переробних підприємств, статут, виписка з ЄДРПОУ, довідка статистики. (а.с. 28-97).

Як довід апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем на підтвердження сплати за отриманий товар не були надані розрахункові документи або додаткові угоди, натомість було надано Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак умовами наданого договору поставки такий спосіб розрахунку не передбачений.

Як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду, згідно специфікації № 1 від 15.11.2017 до Договору поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року сторони узгодили специфікацію, відповідно до якої товар: Свинець марки С2С та свинець РВ985R у сумі 1135684,96 грн. та умови оплати, а саме за фактом поставки впродовж 5 банківських днів, згідно з виставленим рахунком. (а.с. 56).

20.12.2017 року ТОВ «Мегатекс» та ТОВ «СП «Свинець» уклали угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог , згідно якої Сторони дійшли згоди про припинення зобов'язань шляхом заліку взаємних вимог за вказаними в угоді документами, в яких вони є сторонами.

В Угоді зазначено, що ТОВ «Мегатекс» має грошові вимоги до ТОВ «СП «Свинець», які виникли на підставі продажу Товару згідно умов Договору № 81 від 26.10.2017 року. Строк виконання зобов'язання для зарахування зустрічних однорідних вимог по розрахунку настав на суму 3310670,10 грн., згідно видаткових накладних № 2790 від 14.12.20017 року на суму 1637932,08 грн. та № 2824 від 19.12.2017 року на суму 1672,738,02 грн., а ТОВ «СП «Свинець» має грошові вимоги до ТОВ «Мегатекс», які виникли на підставі продажу Товару згідно умов договору № 5/4-17 від 14.11.2017 року на суму 3310,670,10 грн. згідно видаткових накладних № 896 від 14.12.2017 року на суму 1637932.08 грн. та № 912 від 19.12.2017 року на суму 1672738,02 грн.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Сторони домовились здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3310670,10 грн. Після зарахування вищезазначених зустрічних однорідних вимог сума грошової вимоги ТОВ «Мегатекс» до ТОВ «СП «Свинець» в розмірі 3310670,10 грн. та ТОВ «СП «Свинець» до ТОВ «Мегатекс» в розмірі 3310670,10 грн. вважаються погашеними, а зобов'язання сторін по вище зазначеним вимогам припиненими. (а.с. 57).

Отже, комісією безпідставно не взято до уваги те, що розрахунки за реалізований товар (свинець С2С) здійснено шляхом взаємозаліку відповідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2017 року, складеної між ТОВ «СП «Свинець» та ТОВ «Мегатекс». При цьому, передача готової продукції свинцю С2С у кількості 19,965т. ТОВ «СП «Свинець» в адресу ТОВ «Мегатекс відбувалась на складі ТОВ «СП «Свинець» за адресою м. Костянтинівка, вул. Б. Хмельницького, 1, за рахунок покупця (ТОВ «Мегатекс»), що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р896 від 14.12.2017 року, яку було надано до ДФС України. Саме за правилом першої події, ТОВ «СП «Свинець» при реалізації товару на користь ТОВ «Мегатекс» і було виписано та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 29 від 12.01.2017 року.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, первинні документи, оформлені в рамках господарської діяльності по постачанню ТОВ «Мегатекс» товару від ТОВ «СП «Свинець» не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статтей198, 201 Податкового кодексу України, ч. 2ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведенного, суд першої інстанції дійшов висновку, що, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про проведення господарських операцій, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної від 14 грудня 2017 року № 29.

З огляду на викладене, Державною фіскальною службою України не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, визначених частиною другою статті 19 Конституції України, частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення Державної фіскальної служби України від 18 січня 2018 року № 563988/39463271 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14 грудня 2017 року № 29 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд звертає увагу на приписи пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України, відповідно до яких податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваній постанові висновок, що за відсутності чітко визначених підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 є протиправним та підлягає скасуванню, а порушене право ТОВ «Спеціалізоване підприємство «Свинець» - відновленню шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати спірну податкову накладну.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 805/1483/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць