Справа № 159/3990/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2817/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів- Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Кондратюка Романа Володимировича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2018 року у справі № 159/3990/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Кондратюка Романа Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Миронюк М.Г.,

час ухвалення рішення - 26 вересня 2018 року,

місце ухвалення рішення - м.Ковель

дата складання повного тексту рішення - 26 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача - поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Кондратюка Р.В., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАБ № 526863 від 09 серпня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Кондратюка Р.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та справу надіслано на новий розгляд до УПП у Волинській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що встановивши особу порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, яка саме справа підлягає розгляду, та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, було роз'яснено порушнику його права та обов'язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач не заявляв клопотання про залучення до розгляду справи адвоката чи іншого фахівця у галузі права. ОСОБА_3 факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП визнав, що підтверджується відеозаписом з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2018 о 21:51 год. ОСОБА_3 по вулиці Незалежності, 121 у м.Ковелі керував транспортним засобом "VOLKSWAGEN" д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України.

За цим фактом ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії ЕАБ № 526863 від 09 серпня 2018 року, складеної поліцейським роти №3 УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Кондратюком Р.В., згідно з якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Постанову було оголошено порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, отримав під підпис.

ОСОБА_3 було роз'яснено положення ст.307, 308 КУпАП, а також право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розгляді адміністративної справи порушено ст.268 КУпАП, а саме: не допущено до розгляду справи фахівця в галузі права, який перебував в автомобілі, але при собі не мав документа, який посвідчував би його освіту в галузі права. Таким чином, при розгляді справи порушено вимоги ст.256, 268 та 271 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП, а тому позов ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає до задоволення, а справа відповідно до ст.286 КАС України має бути надіслана на новий розгляд.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи вищенаведене, а також інформацію, яка міститься на відеодиску, долученому до матеріалів справи відповідачем, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу, відповідає вимогам санкції ч.2 ст.122 КУпАП, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 19.1 «а» ПДРУкраїни у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оглянутим судом апеляційної інстанції диском, який містить відеозапис вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а також розгляду справи про адміністративне правопорушення (запис на «боді» камері поліцейського - нагрудний відеореєстратор поліцейського) стверджується факт порушення позивачем вимог п. 19.1 «а» ПДР України, а саме: керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, останній не надав, а судом таких обставин не встановлено; встановлено лише ту обставину, що факт вчинення порушення правил дорожнього руху позивачем не заперечується, просив дати йому попередження, а не накладати стягнення у виді штрафу.

Відповідач згідно з вимогами ст.77 КАС України довів належними доказами, зокрема відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора, правомірність прийнятого ним рішення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення.

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем при розгляді адміністративної справи порушено ст.268 КУпАП, а саме: не допущено до розгляду справи фахівця в галузі права, який перебував в автомобілі, але при собі не мав документа, який посвідчував би його освіту в галузі права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.271 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Ч.2 ст.271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката підтверджуються або довіреністю із зазначенням, що повірений діє як адвокат, або ордером, або договором про надання правової допомоги.

Таким чином, фахівець в галузі права повинен діяти на підставі довіреності, в якій має бути чітко зазначено, що повірений діє саме як захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а не просто як представник.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду поліцейським адміністративної справи про порушення правил дорожнього руху жодних документів на підтвердження відповідного процесуального статусу, зокрема фахівця у галузі права з визначеними правами, надано не було.

Таким чином, стверджувати про те, що у зв'язку з наведеним вище відповідач неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, відсутні підстави.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що з наявного у справі відеозапису вбачається та обставина, що саме особа, яку поліцейський не допустив до розгляду справи як фахівця у галузі права, ставила представнику поліції запитання, висловлювала свої трактування норм закону, на які представник поліції давав відповіді, і, на думку колегії суддів, врахував при складенні постанови.

Колегія суддів також з врахуванням вищенаведеного вважає, що процедурні порушення не повинні сприйматись як безумовне свідчення протиправносгі прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб'єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

У спірних правовідносинах факт порушення позивачем вимог п. 19.1 «а» ПДР України, а саме: керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби встановлений, належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, останній не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Покликання позивача на те, що у постанові зазначено п.9 ПДР України, колегія суддів не приймає до уваги, вважає це технічною опискою, оскільки у постанові чітко викладено зміст порушення правил дорожнього руху, яке вчинив позивач.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Кондратюка Романа Володимировича задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2018 року у справі № 159/3990/18 скасувати, та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О.І.Мікула

Судді В.Я. Качмар

А.Р. Курилець