Справа № 265/1263/18
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/1263/18
Провадження №2-а/265/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І. Г, за участю секретаря Хайтулової Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Марченко Владислава Олеговича про визнання протиправними дії, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2018 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАА №283559, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Марченко В.О. 03 лютого 2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він 03 лютого 2018 року о 08 год. 56 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Флотській в м.Маріуполі, з ввімкненими фарами ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п.19.1а ПДД України, на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 510 грн. Окрім того, він керував автомобілем на підставі тимчасового посвідчення водія, про наявність ухвали суду про позбавлення його права керування транспортними засобами не знав. Вважав, що ніякого порушення ПДД не вчиняв, оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення. На підставі перелічено, просить суд скасувати зазначену постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши повноваження представляти його інтереси в суді адвокату ОСОБА_3

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що в матеріалах справи не має жодного доказу того факту, що позивач їхав з вимкненими фарами, а в постанові зазначено, що він їхав з ввімкненими фарами. Окрім того, позивач не знав, що в нього закінчився строк тимчасового посвідчення водія. Вказувала на те, що зупинка позивача працівниками поліції була незаконною.

Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши відзив на адміністративний позов, а також просив розглянути справу без його присутності.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії ЕАА № 283559 винесену 03 лютого 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Марченко В.О., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 510 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 03 лютого 2018 року о 08 год. 56 хв. В м.Маріуполі по вул.Флотська,157 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, з ввімкненими фарами ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п.п. 19.1 (а), ПДР України та керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.3 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Як доказ вини позивача у судове засідання було надано відповідачем оптичний диск з відеофіксацією правопорушення, переглядом якого встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за керування автомобіля з вимкненими фарами в умовах недостатньої видимості, під час перевірки документів на права керування транспортними засобами, поліцейським було встановлено факт керування позивачем автомобіля на підставі тимчасового посвідчення водія, строк дії якого сплив. Було встановлено, що ОСОБА_1 постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 11.07.2017р. був визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та покладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленям права керування транспортними засобами на строк один рік. Зазначений штраф позивач сплатив, про що надав суду відповідні квитанції.

З огляду на наведе, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за частиною 1 статті 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, що визначено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі порушення ним ст.126 ч.3 КУпАП була винесена відповідно до діючого законодавства, бо в судовому засіданні було надано переконливі докази щодо наявності в діях позивача складу порушення вимог ПДР України.

Згідно із цим, а також оскільки обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9,72-77,94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Марченко Владислава Олеговича про визнання протиправними дії, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя