Справа № 823/146/16
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2018 року справа № 823/146/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером),

представника відповідача - Корнієнко О.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 04.01.2016 №1о/с в частині звільнення ОСОБА_3 із займаної посади;

- поновити ОСОБА_3 на посаді заступника начальника слідчого відділення Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8684 грн. 21 коп.

29 листопада 2018 року представником позивача надано до суду заяву про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи заявлений відвід, позивачем зазначено, що підставою для звільнення його зі служби в поліції слугувала довідка «Про проведення перевірки щодо застосування заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади», відносно окремих співробітників ГУ НП України в Черкаській області», яка складена та підписана чоловіком головуючого судді Гайдаш В.А. - начальником УКЗ Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковником поліції Гайдаш О.В., однак вказаний факт було проігноровано суддею, що на думку позивача свідчить про неупередженість головуючого судді.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Вирішуючи питання про відвід, суд зазначає, що частиною 1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Щодо відводу судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, чинним законодавством не розкрито поняття "інші обставини", а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Крім того, згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Ці обставини, що склалися, спричинили побоювання позивача, що суддя Кульчицький С.О. є необ'єктивним, тому важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Із врахуванням вищезазначеного, необхідно провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

З огляду на доводи, викладені у заяві про відвід судді, пояснень представника позивача наданих у судовому засіданні, вбачається наявність сумнівів представника позивача щодо об'єктивності судді, які незважаючи на відсутність доказів щодо їх обґрунтованості, свідчать про недовіру до судді, упередженого ставлення самого представника позивача до суду та з незалежних від судді Гайдаш В.А. причин не можуть бути ним усунуті.

Таким чином, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в наведених вище рішеннях, з метою забезпечення судом достатніх гарантій, виключення будь якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об'єктивності головуючого судді, незважаючи на недоведеність та необґрунтованість поданої заяви про відвід судді, суд дійшов висновку задовольнити відвід головуючому судді Гайдаш В.А., заявлений представником позивача.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 40, 41, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гайдаш В.А. - задовольнити.

Адміністративну справу №823/146/16 передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.А. Гайдаш

Ухвала у повному обсязі складена 29.11.2018.