Справа № 826/11738/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 листопада 2018 року № 826/11738/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Слардам»
до треті особиМіністерства юстиції України ОСОБА_1 (треті особи-1) державний реєстратор філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліна Вікторівна (третя особа-2)
провизнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Слардам» з позовом до Міністерства юстиції України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 та державного реєстратора філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліни Вікторівни, в якому просить (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 02.10.2018):

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

- зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення всіх записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які били скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», а саме: поновити записи, внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.07.2017 №35946954, прийняте державним реєстратором філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліною Вікторівною, від 26.07.2017 №36329589, №36329784, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем, від 31.08.2017 №36858763, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, від 20.12.2017 №38856446, №38856914, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною, від 21.12.2017 №38884334, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Глібом Олеговичем, від 18.06.2018 №41669435, №41669579, від 25.06.2018 №41781435, №41782328, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юніною Аліною Анатоліївною, від 25.06.2018 №41796299, №41796327, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмилою Василівною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що скаржником - ОСОБА_1, - за результатами розгляду скарги якого винесено оскаржуваний наказ, порушено строки оскарження рішень державних реєстраторів, встановлений приписами ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з урахуванням того, що за твердженням представника позивача, безпосередньо права третьої особи-1 у межах спірних правовідносинах не порушено. Крім того, представником позивача наголошено на тому, що відповідачем під час винесення оскаржуваного наказу допущено грубі процедурні положення, які регулюють порядок розгляду відповідних скарг, а саме: під час розгляду скарги був відсутній голова комісії, однак не зазначено яка саме особа його замінює; головою комісії не підписано висновок; оскаржуваний наказ підписано особою, яка не має таких повноважень; доповнення до скарги фактично розглядались після засідання комісії та без участі позивача та інших осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову.

За результатами підготовчого провадження, в судовому засіданні 05.11.2018, після вчинення всіх необхідних процесуальних дій, передбачених ч. 2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У призначене судове засідання 21.11.2018 з'явились представники позивача та відповідача. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві, в якому зазначено про правомірність оскаржуваного наказу, винесеного у межах та на підставі наявних у Міністерства юстиції України повноважень. Так, представником відповідача наголошено, що приписами ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено чіткого переліку доказів, які підлягають витребуванню від скаржника з метою підтвердження визначених у скарзі відомостей, зокрема й щодо дати коли останній дізнався про порушення його прав. Відтак, з огляду на подані скаржником доводи та докази в частині дотримання строків, підстав для відмови у розгляді скарги третьої особи-1 відповідачем не виявлено. Також, за твердженнями представника відповідача, засновник товариства може оскаржити дії державного реєстратора, вчинені щодо майна такого товариства, якщо він обґрунтує відповідні вимоги порушенням його корпоративних прав, оскільки дії державного реєстратора порушують права товариства та призводять до погіршення майнового стану підприємства, що впливає на право скаржника, як учасника з часткою в статутному капіталі. При цьому, у відзиві зазначено, що оскаржуваний наказ підписано заступником Міністра Чернишовим Д.В. відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про розподіл повноважень між Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступниками Міністра, заступником Міністра з питань європейської інтеграції, заступником Міністра з питань виконавчої служби, заступником Міністра з питань державної реєстрації, заступником Міністра - Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини», а відповідно до Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5, у разі відсутності голови комісії його обов'язки виконує заступник голови комісії.

Треті особи у призначене судове засідання не з'явились та явку своїх представників не забезпечили. Разом з тим, у матеріалах справи наявні письмові пояснення третьої особи-1 до позовної заяви, в яких представник останнього вказав про правомірність оскаржуваного наказу, підтримавши доводи відповідача.

Суд в судовому засіданні, на підставі ч.3 ст.194 та ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та пояснення третьої особи-1, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, гр. ОСОБА_1 подано до Міністерства юстиції України скаргу від 04.06.2018, в якій останній, як засновник (учасник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Системс Інвестмент» (), який володіє у вказаному товаристві часткою у розмірі 49% статутного фонду, просив провести перевірку правомірності прийнятого державним реєстратором філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліною Вікторівною рішення відносно державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Метаком», об'єкта нерухомого майна: нежитлової будівлі (літ. «З»), загальною площею 1 101,2 кв.м в м. Києві по вул. Кржижановського, будинок 4, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 35946954 від 03.07.2017, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.07.2017 №35946954, прийняте державним реєстратором філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліною Вікторівною, від 26.07.2017 №36329589, №36329784, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем, від 31.08.2017 №36858763, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, від 20.12.2017 №38856446, №38856914, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною, від 21.12.2017 №38884334, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Глібом Олеговичем, та інші рішення та дії державних реєстраторів та приватних нотаріусів, що були вчинені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по відношенню до нежитлової будівлі (літ. «З»), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кржижановського, будинок 4.

За результатами розгляду вказаної скарги та на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.07.2018 Міністерством юстиції України винесено наказ від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» визначено: 1) задовольнити скаргу ОСОБА_1 від 04.06.2018 у повному обсязі; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.07.2017 №35946954, прийняте державним реєстратором філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліною Вікторівною, від 26.07.2017 №36329589, №36329784, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем, від 31.08.2017 №36858763, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, від 20.12.2017 №38856446, №38856914, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною, від 21.12.2017 №38884334, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Глібом Олеговичем, від 18.06.2018 №41669435, №41669579, від 25.06.2018 №41781435, №41782328, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юніною Аліною Анатоліївною, від 25.06.2018 №41796299, №41796327, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмилою Василівною, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень; 3) тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліни Вікторівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці; 4) виконання пункту 2 наказу покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату; 5) виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У силу приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що строк подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України обмежений 60-ма календарними днями з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав.

У скарзі, за результатами якої винесено оскаржуваний наказ, третьою особою-1 зазначено, що про реєстрацію права власності на спірний об'єкт скаржнику стало відомо 02.05.2018 з отриманої інформаційної довідки.

Водночас, в обґрунтування заявлених позовних вимог, представником позивача, зокрема, зазначено, що скаржником порушено строки оскарження рішень державних реєстраторів, встановлений приписами ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки третій особі-1 було відомо про реєстрацію права власності на спірний об'єкт значно раніше ніж 02.05.2018, як вказано у скарзі. На підтвердження зазначеного у позовній заяві наголошено на тому, що 30.11.2017 відбулись загальні збори учасників ТОВ «Академсервіс Плюс», на яких був присутній ОСОБА_1, як представник ТОВ «Системс Інвестмент», на якому обговорювались питання включення ТОВ «Інтер-Плюс» до складу учасників ТОВ «Академсервіс Плюс», оскільки на той час ТОВ «Інтер-Плюс» було власником нежитлової будівлі під літ. «З» по вул. Кржижановського, будинок 4. Також, за твердженнями представника позивача, 27.11.2017 ОСОБА_1 особисто повідомив одного з орендарів (ТОВ «Юнівест Препрес») приміщень в будівлі під літ. «З» про те, що ТОВ «Системс Інвестмент» не погоджується з реєстрацією права власності на дану будівлю за ТОВ «Інтер-Поліс» та вважає її протиправною; а 12.02.2018 відбулась спроба неправомірного захоплення спірного об'єкта нерухомого майна групою осіб, серед яких був і ОСОБА_1, в процесі чого були пред'явлені правовстановлюючі документи на будівлю. Крім того, комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України розглядалась скарга ТОВ «Інтер-Поліс» (представником якого був ОСОБА_1.) від 24.11.2017 на рішення про державну реєстрацію прав від 01.11.2017, а також скарга ТОВ «Системс Інвестмент» (одним із засновників якого є ОСОБА_1.) від 03.05.2018.

Дослідивши зміст протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «Академсервіс Плюс» від 30.11.2017, копія якого наявна у матеріалах справи, суд звертає увагу, що останній не містить у собі посилання на те, що під час вказаних зборів озвучувалось питання реєстрації права власності на спірний об'єкт. У той же час, зазначений представником позивача лист від 27.11.2017, адресований директору ТОВ «Юнівест Препрес», підписаний директором ТОВ «Системс Інвестмент» Хомутським Д.В., а не безпосередньо третьою особою-1, як наголошено у позовній заяві, а факт пред'явлення правовстановлюючих документів на будівлю 12.02.2018 належними та допустимими доказами не підтверджено.

Щодо фактів участі ОСОБА_1 під час розгляду комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України скарг відповідних юридичних осіб, аналогічних тій, що подано ним особисто, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Отже, правом на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України наділена лише та особа, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

З приводу вказаного суд звертає увагу, що відповідно до завдання, яке сформульоване у ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство спрямовано на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Термін «публічно правові - відносини», який міститься у ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тісно пов'язаний з терміном «публічне право» (публічний віл лат. Publicus - суспільний, народний) - сукупність галузей права, що регулюють відносини, які забезпечують загальнодержавні інтереси домінуючої частини суспільства. На відміну від інших галузей права, що захищають приватні інтереси (приватне право), у публічному праві однією із сторін є орган держави.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Загальне правило, яке сформульоване у ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в тому, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод і інтересів в суді.

Відтак, обов'язковою умовою надання правового захисту є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на захист має особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

У Рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

При цьому, особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

В аспекті поставленого у конституційному поданні питання положення ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України треба розуміти так, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі й третіми особами, прав та охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

З приводу вказаного також слід зазначити, що у справі Camberrow MM5 AD against Bulgaria Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд також нагадує, що зневажання правосуб'єктності компанії стосовно того питання, чи є вона «особою», яка безпосередньо постраждала, буде виправданим лише за виняткових обставин, зокрема, коли буде прямо встановлено, що для компанії є неможливим звернення до Суду через органи, створені згідно з її статутом, або - у випадку ліквідації або банкрутства - через її ліквідаторів або конкурсних керуючих» (справа Agrotexim and Others v. Greece).

Таким чином, у межах спірних правовідносин, скаржник - ОСОБА_1, - який станом на момент подання вказаної скарги був учасником (засновником) ТОВ «Системс Інвестмент», мав право на захист своїх корпоративних прав шляхом звернення уповноваженої особи такого товариства з відповідною скаргою до Міністерства юстиції України, а не шляхом його індивідуального звернення. Відтак, у межах спірних правовідносин оскаржувані третьою особою-1 у скарзі рішення про державну реєстрацію не впливають на права та обов'язки учасників (засновників) товариства як на самостійних суб'єктів даних правовідносин у сфері публічного права, з урахуванням того, що ТОВ «Системс Інвестмент» є самостійним суб'єктом права, який у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру, не припинений.

Крім того, як слушно зазначено представником позивача, скарга аналогічна розглядуваній, вже виступила предметом розгляду, за наслідками чого Міністерством юстиції України винесено наказ від 14.06.2018 №2073/7 «Про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Системс Інвестмент» від 03.05.2018 №03-05/18». Вказане за висновком суду призводить до можливості зловживання учасником (учасниками) товариства своїм правом на звернення з аналогічними скаргами, що порушує стабільність відносин та перешкоджає досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №13/634-АП (ЄДРСР №75644526) та від 21.08.2018 у справі №826/10315/16 (ЄДРСР №76027769).

Приписами п. 7 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга подана особою, яка не має на це повноважень.

З урахуванням викладеного, у межах спірних правовідносин скаржником - ОСОБА_1 - не підтверджено факту порушення безпосередньо його прав у результаті прийняття оскаржуваним ним рішень про державну реєстрацію, а тому, виходячи з положень п. 7 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вказана скарга не підлягала задоволенню.

Як наслідок, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є протиправним та підлягає скасуванню в частині п. 2 (що стосується прав та охоронюваних інтересів позивача), як такий, що прийнятий без достатньої правової підстави. В іншій частині оскаржуваного наказу суд відмовляє у визнанні його протиправним та скасуванню, оскільки решта положень стосується іншого суб'єкта або носить організаційно-розпорядчий характер, що не впливає на права позивача та не створює для нього додаткових обов'язків.

Решту доводів позивача, покладених в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують викладене та не доводять протилежного. Крім того, правомірність підписання оскаржуваного наказу заступником Міністра Чернишовим Д.В. підтверджується змістом наказу Міністерства юстиції України від 11.07.2018 №2596/к «Про розподіл повноважень між Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступниками Міністра, заступником Міністра з питань європейської інтеграції, заступником Міністра з питань виконавчої служби, заступником Міністра з питань державної реєстрації, заступником Міністра - Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини» та наказом Міністерства юстиції України від 19.07.2018 №810/6 «Про відрядження», а відповідно до Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5, у разі відсутності голови комісії його обов'язки виконує заступник голови комісії.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення всіх записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», а саме: поновити записи, внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.07.2017 №35946954, прийняте державним реєстратором філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліною Вікторівною, від 26.07.2017 №36329589, №36329784, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем, від 31.08.2017 №36858763, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, від 20.12.2017 №38856446, №38856914, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною, від 21.12.2017 №38884334, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Глібом Олеговичем, від 18.06.2018 №41669435, №41669579, від 25.06.2018 №41781435, №41782328, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юніною Аліною Анатоліївною, від 25.06.2018 №41796299, №41796327, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмилою Василівною, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 19 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

У разі скасування судом рішення Мін'юсту про задоволення скарги або про відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Мін'юст не пізніше п'яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішення у формі наказу.

Рішення Мін'юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, виконується суб'єктом розгляду скарги не пізніше наступного робочого дня з дати його прийняття шляхом повторного розгляду скарги відповідно до Законів.

Рішення Мін'юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про задоволення скарги виконується державним реєстратором шляхом внесення відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів. У разі коли після задоволення Мін'юстом скарги та внесення відповідного запису до реєстрів у таких реєстрах проведено інші реєстраційні дії, внесення відповідних записів до реєстрів здійснюється державним реєстратором виключно за наявності судового рішення, яким вирішується питання щодо правового статусу таких реєстраційних дій.

Таким чином, у межах спірних правовідносин, у разі набрання даним рішенням законної сили, Міністерством юстиції України виноситься відповідний наказ, за наслідками якого державним реєстратором здійснюється внесення відповідних записів до реєстрів. Відтак, повноваження у Міністерства юстиції України щодо поновлення записів, як вказано позивачем, відсутні, а тому заявлені позовні вимоги зобов'язального характеру є такими, що задоволенню не підлягають.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Слардам» (, адреса: 03142, м. Київ, вул. Кржижанівського, 4) до Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) та державного реєстратора філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Бондаренко Ангеліни Вікторівни (РНОКПП: відомості відсутні, адреса: 01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 20.07.2018 №2419/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок