Справа № 802/894/18-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/894/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

21 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Кудрик Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Віницькій області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 позов задоволено:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі від 06.02.2018 №363/Д-12, щодо поновлення ОСОБА_4 у виплаті пенсії за вислугою років, призначеної 01.04.2007 року;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_4 виплату пенсії, яка була призначена з 01.04.2007 року при звільненні з органів МВС з урахуванням положень ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та з урахуванням 90 відсотків розміру грошового забезпечення, визначеного ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону, чинного на момент спірних правовідносин 21.05.2010;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії та виплату ОСОБА_4 на підставі довідки №13377 про розмір грошового забезпечення за посадою начальника УМВС у Вінницькій області, виданою Ліквідаційною комісією УМВС у Вінницькій області згідно до Закону України від 23.12.2015 №900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням розміру грошового забезпечення 90 відсотків з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в зв'язку з призначенням позивача пенсії 21.05.2010 по лінії ДПА не відбулось звуження обсягу існуючого права позивача на отримання пенсії. Виплата пенсії ОСОБА_4 розрахована за останньою штатною посадою першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області в Державній податковій адміністрації у Вінницькій області з урахуванням складових грошового забезпечення за відповідною посадою. Дотримано право позивача на донарахування стажу вислуги років, внаслідок чого відсоток грошового забезпечення позивача збільшився з 88 до 90 % сум грошового забезпечення, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства внутрішніх справ України №443 від 30.03.2007 року ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ за посадою начальника УМВС України у Вінницькій області.

25.04.2007 року відповідно до подання про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відповідності до Закону України від 09.04.1992 року №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» ОСОБА_4 призначено пенсію.

В подальшому виплата вказаної пенсії була припинена у зв'язку із зарахуванням позивача з 01.02.2008 року на службу в органи податкової міліції.

Наказом ДПА України №685-0 від 21.05.2010 року ОСОБА_4 звільнено з посади першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області згідно з положеннями Постанови КМУ від 30.10.1998 року №1716 «Про проходження військової служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ №114 від 29.07.1991.

16.07.2010 ОСОБА_4 звернувся із заявою до відповідача про поновлення раніше припиненої пенсії, як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ. Однак, в задоволенні заяви відмовлено.

В подальшому, в жовтні 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача про відновлення виплати пенсії, передбаченої Законом «Про міліцію» з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від №355 від 23.04.2012 року.

Листом від 01.11.2016 року Головне управління відмовило в поновлені пенсії як пенсіонеру МВС.

26.01.2018 позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про поновлення первинно призначеної пенсії, як працівнику міліції з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення та направлення до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області листа про надання довідки про розмір грошового забезпечення за посадою начальника УМВС України у Вінницькій області для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення поліцейських згідно з постановою КМУ від 11.11.2015 року № 988.

Листом від 06.02.2018 року №363/Д-12 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило в задоволенні заяви.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача, викладена у листі від 06.02.2018 №363/Д-12 щодо поновлення позивачу у виплаті пенсії за вислугою років, призначеної 01.04.2007 року є протиправною, оскільки після звільнення позивача з посади першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області пенсія не призначається, як вперше, так як вона вже була нарахована та її виплату лише припинено, тобто виплата цієї пенсії органом ПФУ має бути поновлено з урахуванням загальної вислуги років на день звільнення. Також суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки №13377 про розмір грошового забезпечення за посадою начальника УМВС у Вінницькій області, виданою Ліквідаційною комісією УМВС у Вінницькій області.

Проте, колегія суддів частково погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з п. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється.

При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Законодавцем встановлено обов'язок відповідних пенсійних органів саме поновити раніше призначену пенсію з урахуванням загальної вислуги років, позбавивши їх права знову (повторно) призначати пенсію. Також, розмір пенсії повинен кожного разу збільшуватися з урахуванням збільшення років (терміну) служби (загальної вислуги років на день останнього звільнення).

У відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідачем виплата пенсії позивачу була припинена, а не скасована.

Колегія суддів, враховуючи вище зазначені норми, дійшла висновку, що законодавець встановив обов'язок відповідних пенсійних органів саме поновити раніше призначену пенсію з урахуванням загальної вислуги років, позбавивши їх права повторно призначити пенсію.

При цьому, розмір пенсії повинен збільшуватися з урахуванням збільшення років (терміну) служби, тобто загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивачу пенсію призначено з 01.04.2007 року довічно.

У зв'язку із зарахуванням позивача з 01.02.2008 року на службу в органи податкової міліції виплата вказаної пенсії була припинена.

Встановлено, що протоколом за пенсійною справою НОМЕР_1 від 21.05.2010 року головним управлінням призначено позивачу пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21.05.2010, у зв'язку із звільненням ОСОБА_4 з посади першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області.

Аналізуючи вище вказані норми, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про призначення позивачу пенсії за останньою штатною посадою, оскільки після звільнення позивача з посади першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області пенсія не призначається, як вперше, так як вона вже була нарахована та її виплату лише припинено, тобто виплата цієї пенсії органом ПФУ має бути поновлено з урахуванням саме загальної вислуги років на день звільнення, а не за останньою штатною посадою.

Доводи апелянта про те, що Пенсійний фонд України листом від 18.08.2010 №144421/02-60 підтвердив правильність призначення позивачу пенсії по лінії ДПА з урахуванням положень ст.2 ЗаконуУкраїни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів відхиляє, оскільки із вказаного листа вбачається, що він є рекомендаційним та не містить ознак нормативно-правового акту.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідача, викладена у листі від 06.02.2018 №363/Д-12 щодо поновлення ОСОБА_4 у виплаті пенсії за вислугою років, призначеної 01.04.2007 року є протиправною.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Слід врахувати, що ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про поновлення первинно призначеної пенсії 26.01.2018, тобто після 15 числа, а тому право на поновлення пенсії у позивача виникло з 01.02.2018.

Разом з тим, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, уникнення подвійної виплати пенсії (по лінії МВС та ДПА), суд апеляційної інстанції згідно вимог ч. 2 ст. 9 КАС України рахує за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити порушене право позивача також шляхом визнання протиправним та скасування з 01.02.2018 протоколу Головного управління ПФУ в Вінницькій області за пенсійною справою НОМЕР_1 від 21.05.2010 про призначення ОСОБА_4 пенсії за вислугу років.

Таким чином, у відповідності до вимог чинного законодавства, на думку колегії суддів, після звільнення позивача з посади першого заступника голови - начальника управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області, пенсія йому не могла бути призначена знову, оскільки вона вже була нарахована.

Отже, вимога позивача про поновлення ОСОБА_4 виплати пенсії, яка була призначена з 01.04.2007 року при звільненні з органів МВС підлягає частковому задоволенню, а саме шляхом зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_4 з 01.02.2018 виплату пенсії, яка була призначена з 01.04.2007 року при звільненні з органів МВС з урахуванням положень ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та з урахуванням 90 відсотків розміру грошового забезпечення, визначеного ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону, чинного на момент спірних правовідносин 21.05.2010 підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про перерахунок пенсії на підставі довідки №13377 про розмір грошового забезпечення за посадою начальника УМВС у Вінницькій області, виданою Ліквідаційною комісією УМВС у Вінницькій області, оскільки поновлення виплати пенсії позивачу по лінії МВС ще здійснено не було, а тому наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем у майбутньому буде протиправно не здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки №13377 про розмір грошового забезпечення за посадою начальника УМВС у Вінницькій області, згідно Закону України від 23.12.2015 №900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Також, слід врахувати, що в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє. Оскільки на час розгляду судом даної адміністративної справи права позивача в цій частині вимог не були порушені, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі від 06.02.2018 №363/Д-12, щодо поновлення ОСОБА_4 виплати пенсії за вислугою років, призначеної 01.04.2007 року.

Визнати протиправним та скасувати з 01.02.2018 протокол Головного управління ПФУ в Вінницькій області за пенсійною справою НОМЕР_1 (ДПА) від 21.05.2010 про призначення ОСОБА_4 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_4 з 01.02.2018 виплату пенсії, яка була призначена 01.04.2007 року при звільненні з органів МВС з урахуванням положень ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та з урахуванням 90 відсотків розміру грошового забезпечення, визначеного ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону, чинного на момент спірних правовідносин 21.05.2010.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.