Справа № 2340/2946/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2946/18 Суддя першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1,

представника позивача: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області від жовтня 2015 року за формою Н-5*(без зазначення дати) розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05.07.2015 року з старшим інспектором ДПС взводу № 2 (із забезпечення супроводження) роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування міста Черкаси УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 за висновком якого груповий нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків;

- визнати протиправним та скасувати акт УМВС України в Черкаській області № 4 від 21.10.2015 року за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що трапився з старшим інспектором ДПС взводу № 2 (із забезпечення супроводження) роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування міста Черкаси УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, за висновком якого груповий нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області за фактом нещасного випадку, в наслідок якого отримав тілесні ушкодження старший інспектор ДПС взводу № 2 (із забезпечення супроводження) роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування міста Черкаси УМВС України в Черкаській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1, скласти акт за формою Н-1*, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків, та взяти означений випадок на облік.

15 серпня 2018 року представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначив, що спір між сторонами виник у сфері публічно-правових відносин з приводу проходження позивачем публічної служби, а тому позивач пропустив строк звернення до суду відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки оскаржувані акти розслідування отримав 28.03.2018 року, а до суду звернувся 26.07.2018 року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропущено місячний строк звернення до суду, який передбачений ч.5 ст. 122 КАС України, підстави, на які позивач посилається для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, за загальним правилом ст.. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, вищевказана правова норма містить також і інші, спеціальні строки звернення до суду, виходячи зі змісту позовних вимог.

Так, частиною 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Колегія суддів звертає увагу, що строки звернення з адміністративним позовом не є тотожними поняттю процесуальних строків (стаття 118 Кодексу адміністративного судочинства України), відповідними правозастосовними орієнтирами є рішення Європейського суду з прав людини в справах «Мушта проти України», «Пономарьов проти України» (§§ 47, 52); положення листа Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 р. N 708/11/13-10.

При цьому позов подається до адміністративного суду в межах строку звернення, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Така правова норма гарантує юридичну визначеність спірних публічно-правових відносин, стабільність функціонування суб'єктів владних повноважень, збереження доказів, дисциплінує учасників адміністративного процесу й унеможливлює зловживання процесуальними правами. Додержання строків звернення до суду з адміністративним позовом є одним із забезпечувальних факторів реалізації права на звернення до суду, визначеного в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; статті 55 Конституції України; частині першій статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України; рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Airey v. Ireland", "Ganci v. Italy", "Golder v. the United Kingdom", "Hadjianastassiou v. Greece", "Kreuz v. Poland", "Le Compte, Van Leuven And De Meyere v Belgium" (§ 51).

Разом з тим, із позовних вимог та змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 оскаржуються Акт УМВС України в Черкаській області від жовтня 2015 року за формою Н-5*(без зазначення дати) розслідування групового нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05.07.2015 року з старшим інспектором ДПС взводу № 2 (із забезпечення супроводження) роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування міста Черкаси УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та Акт УМВС України в Черкаській області № 4 від 21.10.2015 року за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що трапився з старшим інспектором ДПС взводу № 2 (із забезпечення супроводження) роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування міста Черкаси УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, які, на переконання суду стосуються саме проходження позивачем публічної служби, а тому до даних правовідносин слід застосовувати положення ч.5 ст. 122 КАС України щодо строку звернення до суду.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді О.М.Кузьмишина

С.Б.Шелест

Повний текст виготовлено 27 листопада 2018 року.