Справа № 356/517/18
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/517/18
№ провадження 2-а/356/33/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.18 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань адміністративну справу № 356/517/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.09.2018 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12.08.2018 року о 16 год. 35 хв. на автодорозі Київ-Чернігів 66 км представником відповідача було здійснено зупинку транспортного засобу MAN TGX18/400/TRAILCRS533A, державний номерний знак НОМЕР_1/АІ4954ХІ, під керуванням позивача та з незрозумілих йому на те причин, поліцейським було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 734751, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки у причепа на колесі була відсутня шпилька та гайка, чим порушено п.п. 31.4.5 Є ПДР.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.

Так, перед початком експлуатації автомобіля, як стверджує позивач, він перевіряв технічний стан свого автомобіля та причепу, в тому числі наявність всіх необхідних елементів конструкцій та деталей, що підтверджується копією журналу випуску автомобілів на лінію.

Разом з тим, при розгляді справи працівником патрульної поліції не були зясовані і доведені обставини, які свідчили б, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, тож посадовою особою не було зясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, позивач з посиланням на ч. 1 ст. 121 КУпАП, п. 31.4.5 є ПДР, п. 31.5 ПДР, п. 31.6 ПДР стверджує, що його дії не містять складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, винесеною з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень.

Оскільки з 13.08.2018 року по 23.08.2018 року позивач перебував у відрядженні, що підтверджується наказом про направлення у відрядження від 13.08.2018 року за № 246/1, у звязку з чим він не мав змоги звернутися до суду із даним адміністративним позовом у визначений строк, ОСОБА_2 просив суд поновити йому строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, позивач просив суд поновити строк звернення до суду та визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 734751 від 12 серпня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_2 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП протиправною та скасувати її , а провадження по справі закрити.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.09.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Призначено підготовче судове засідання на 05.11.2018 року.

05.11.2018 року ухвалою суду справу за вказаним вище адміністративним позовом призначено до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 28.11.2018 року з участю сторін.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Крім того, зазначила, що Правила дорожнього руху не містять імперативної заборони водієві транспортного засобу продовжувати рух у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.5 Є Правил дорожнього руху. Також представник позивача вказала, що відповідачем не надано жодних інших доказів (фото-відео-матеріали тощо) на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, враховуючи те, що позивач заперечує факт відсутності на колесі причепа шпильки та гайки.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, належним чином повідомлений, до суду свого представника не направив (а.с. 23). Відповідачем на виконання вимог ст. 162, 175 КАС України не подано відзиву на позовну заяву.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції 03.09.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, з доданої до позовної заяви копії наказу № 246/1 від 13.08.2018 року «Про направлення у відрядження» вбачається, що з 13.08.2018 року по 23.08.2018 року ОСОБА_2 перебував у відрядженні, відтак, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

12 серпня 2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 734751 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: 12.08.2018 року о 16 год. 35 хв. а/д М01 Київ-Чернігів 66 км водій керував т/з з причепом платформою, у причіпа на колесі була відсутня шпилька та гайка, чим порушено пп. 31.4.5 Є ПДР. На водія ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн., що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 11).

В обґрунтування посилання позивача на те, що ним було перевірено технічний стан транспортного засобу перед початком його експлуатації ОСОБА_2 додано до позовної заяви копію витягу з Журналу випуску автомобілів на лінію ТОВ «Баришівська зернова компанія», який містить запис про те, що 12.08.2018 року о 07 год. 10 хв. т/з MAN, державний номерний знак НОМЕР_1/АІ4954ХІ був технічно справний (а.с. 12-13).

Згідно з пунктом 31.4.5 "Є" Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщина дисків і ободів коліс.

Разом з тим, в п. 31.5 Правил дорожнього руху чітко зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Перелік випадків, коли забороняється подальший рух транспортних засобів передбачений п. 31.6 Правил дорожнього руху - робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда, і до них відсутність шпильки та гайки кріплення колеса не відноситься.

Суд наголошує на вимогах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано будь-яких інших доказів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 734751 на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до закріпленого ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого ОСОБА_2 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: визнання постанови серії НК № 734751 від 12 серпня 2018 року, винесеної відносно ОСОБА_2 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП протиправною та її скасування із закриттям провадження у справі.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 7, 9, 121, 245, 247, 251, 283, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 73, 77, 121, 242, 243, 246, 255, 286, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 31.4.5.є, п. 31.5-31.6 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, до Департаменту патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку на звернення до суду та поновити йому строк звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 734751 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_3