Справа № 1540/4751/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4751/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Одеса

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Ходжаяна А.В.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Лисого С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду, з позовною заявою звернувся ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про:

визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №2816 від 16.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, працівниками Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в кабінеті заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, майора міліції ОСОБА_3 у робочому столі, виявлено гербову печатку з написом: «Голове управління Національної поліції в Одеській області, Ананьївське ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області», справжність якої викликала сумніви у працівників ОУ ДВБ, у зв'язку з чим вона була вилучена. За порушення Інструкції про порядок виготовлення, обліку, зберігання, використання та знищення печаток і штампів у системі Національної поліції, затвердженої наказом НПУ №169 від 25.06.2016 року, ОСОБА_3. згідно наказу №2816 від 16.08.2018 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану. Позивач вважає даний наказ протиправним, посилаючись на недоведеність вчинення дисциплінарного правопорушення, та таким, що прийнятий на підставі не повного, не всебічного та не об'єктивного службового розслідування.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. №30204/18 від 11.10.2018 року), у якому, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, та стверджував, що майор поліції ОСОБА_3, після отримання гербової печатки із зображенням державного герба України, закріпленої за Ананьївським відділенням поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області, не прийняв міри щодо знищення попередньої печатки, за що правомірно отримав сувору догану.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.06.2018 року, працівниками Одеського управління ДВБ НПУ, проведено перевірку дотримання вимог діючого законодавства, обліково-реєстраційної дисципліни та несення служби добового наряду співробітниками Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, якою було виявлено недоліки у службовій діяльності, в тому числі, під час проведення перевірки в кабінеті заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_3, у робочому столі, було виявлено гербову печатку з надписом: «Головне управління Національної поліції в Одеській області», «Ананьївське відділення поліції Подільського відділу поліції», справжність якої викликала сумніви у працівників ДВБ НП у зв'язку із чим вона була вилучена.

В подальшому, в кабінеті інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Трандасір Д.В., виявлено дозвіл НОМЕР_2 на право носіння та зберігання мисливської гладко ствольної рушниці «ІЖ-17», 16 калібр, НОМЕР_3, виданий 20.02.2017 року, на ім'я ОСОБА_5, який був підписаний майором поліції ОСОБА_3 та закріплений відтиском вищезазначеної вилученої печатки.

12.06.2018 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшли матеріали за фактом раптової перевірки Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.76).

Відповідно до наказу ГУПН в Одеській області №2025 від 19.06.2018 року та ч.1ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, пункту 2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, призначено проведення службового розслідування за викладеними у листі відомостями (а.с.83).

Відповідно до пояснень заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_3, гербову печатку Ананьївського відділення поліції, він отримав приблизно в 2016 році, від керівника Подільського ВП, без будь якого розпису за неї. Використовувалась дана печатка до середини 2017 року, після чого він отримав іншу гербову печать в ГУНП в Одеській області. Гербову печать Ананьївського відділення, яка використовувалась з 2016 по 2017 рік він направив до Подільського ВП для знищення, так як офіційного бухгалтера в Ананьївському ВП не має. Кому особисто він надав вказівку про передачу печатки до Подільського ВП він не пам'ятає. Яким чином працівники ДВБ вилучили в його службовому кабінету вищевказану печатку йому невідомо, так як під час огляду службового кабінету він був відсутній (а.с.86).

Проте, здійсненою перевіркою було встановлено, що згідно листа начальника відділу документально забезпечення ГУНП в Одеській області підполковника поліції Дербеньова О.С., №1/278 від 18.07.2018 року, начальник Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, майор поліції ОСОБА_3, печатку із зображенням Державного герба України та написом «Ананьївське відділення поліції Подільського відділу поліції» у відділу документального забезпечення - не отримував. У період з листопада 2015 року по березень 2017 року відділом документального забезпечення ГУПН не готувалися і до територіальних підрозділів Головного управління не направлялися жодні організаційно-розпорядчі документи (в т.ч. «вказівки») ГУНП в Одеській області щодо надання дозволу на виготовлення печаток із зображенням Державного Герба України (а.с.90-91) .

Відповідальною особою за зберігання та використання печатки ГУНП і Одеській області із зображенням Державного Герба України, ідентифікатор -011, закріпленої за Ананьївським відділенням поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області, в період з 27.03.2017 був начальник Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області - підполковник поліції ОСОБА_8(а.с.92-99).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №2816, від 16.08.2018 року, за порушення вимог п.2.2. розділу IV Інструкції про порядок виготовлення, обліку, зберігання, використання та знищення печаток і штампів у системі Національної поліції, затвердженої наказом НПУ №169 від 25.06.2016 року, що виразилася у використанні гербової печатки із реквізитами Головного управління Національної поліції в Одеській області, Ананьївське ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області без наданого дозволу на виготовлення начальником ГУНП в Одеській області, заступнику начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, майору поліції ОСОБА_3 оголошено сувору догану (а.с.111).

Вважаючи вищезгаданий наказ протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 18 Закон № 580-VIII, визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закон № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 вищевказаної статті).

Водночас, суд зазначає, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» №2337 - VIII від 15.03.2018 року, поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-VI від 22.02.2006 року, що передбачено пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави.

Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, зокрема, передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його не тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу (далі - РНС) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).

Строки проведення службового розслідування визначені в розділі 5 Інструкції.

Відповідно до п. 5.1. Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Згідно п. 5.2. Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п. 8.1. Інструкції).

Підпунктами 6.3.2 та 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Інструкції передбачено право особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

Відповідно до п.п. 6.3.6. п. 6.3. Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Як встановлено судом, Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №2025 від 19.06.2018 року призначено проведення службового розслідування.

В свою чергу, позивачем Наказ №2025 від 19.06.2018 року не оскаржується.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виготовлення, обліку, зберігання, використання та знищення печаток і штампів у системі Національної поліції, затвердженої наказом НПУ №169 від 25.06.2016 (далі - Інструкція) - «Печатки із зображенням Державного Герба України виготовляються круглої форми. У середині кола зображується Державний Герб України з обов'язковим додержанням пропорцій герба розміром 11/15 мм у внутрішньому колі, діаметром 24 мм, а по колу - назва органу та/або підрозділу НПУ та його ідентифікаційний код згідно з ЄРДПУ».

Згідно розділу ІV п.2.2 Інструкції, дозвіл на виготовлення печаток із зображенням Державного герба України в Органах НПУ надають керівники або особи, які виконують їх обов'язки.

У відповідності з п.5 Інструкції, керівник органу чи підрозділу НПУ для виготовлення печатки із зображенням Державного Герба України готує доповідну записку на ім'я керівника, який відповідно до вимог пункту 2 розділу ІV дає дозвіл на виготовлення печатки та заявку - погодження на виготовлення печатки із зображенням Державного Герба України. Указані документи подаються до підрозділу документального забезпечення , який у свою чергу, протягом 5 робочих днів здійснює перевірку підстав для виготовлення, а саме, чи виготовлялася раніше вказаним або іншим органом або підрозділом НПУ аналогічна печатка, чи є відмітки про її втрату або викрадення. Після цього представник підрозділу документального забезпечення на заявці - погодженні робить відмітку та повертає ініціатору доповідної записки.

Після погодження (затвердження) керівником, зазначеним у пункті 2 розділу ІV Інструкції, та виготовлення печатки працівник структурного підрозділу органу НПУ, який визначений відповідальним за її зберігання, передає оригінал заявки-погодження до підрозділу документального забезпечення, подає печатку для залишення її відбитка в журналі обліку печаток і штампів, форма якого визначається нормативно-правовим актом з питань ведення діловодства та робить запис про її отримання. Запис має такі складові: назву посади, прізвище, ініціали, дату отримання та особистий підпис працівника, який її отримав.

Відповідно розділу V Інструкції відповідальна особа отримує печатку або штамп у підрозділі документального забезпечення чи уповноваженої особи, на яку покладається організація діловодства, про що розписується в журналі обліку. У журналі зазначається посада відповідальної особи, яка отримала печатку, звання, прізвище, ініціали та дата отримання печатки.

Відповідно п.п.1.2, п.1 розділу VІ Інструкції печатки і штампи знищуються у разі ліквідації або реорганізації органу чи підрозділу НПУ.

Судом встановлено, та матеріалами справами підтверджено, що печатку із зображенням Державного Герба України та написом «Ананьївське відділення поліції Подільського відділу поліції», позивач у відділі документального забезпечення ГУНП не отримував (а.с.90,97-99).

У своїх поясненнях позивач зазначає, що у 2016 році, він отримав печатку із зображенням Державного Герба України від керівника Подільського ВП без будь якого підпису за неї (а.с.86) та у подальшому направив її до Подільського ВП для знищення, проте доказів, що підтверджували б ці твердження - суду не надано.

Суд зазначає, що у судовому засіданні, представник позивача більше не вказував, що позивачем печатка була направлена на знищення, про наявність печатки у позивача з 2016 року як і те, що позивачем було порушено Інструкцію - не заперечував, а посилався лише на порушення процедури проведення службового розслідування.

Зокрема, представник позивача стверджував, що строк проведення службового розслідування було порушено, позивача з матеріалами службового розслідування ознайомлено не було, посилався на те, що останній доведений факт використання вищезгаданої печатки, був у лютому 2017 року, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у серпні 2018 року, тобто, на думку представника позивача, притягнення до дисциплінарної відповідальності було протиправним, оскільки встановлений дисциплінарним статутом шестимісячний термін для притягнення до відповідальності - сплинув.

В свою чергу, у судовому засіданні, представник відповідача, стосовно порушень процедури проведення службового розслідування зазначив, що службове розслідування було розпочате 19.06.2018 року згідно Наказу №2025 від 19.06.2018 року, та на підставі рапорту начальника УПД ГУНП в Одеській області, полковника поліції І.В. Іщенко за вих. №3/5461 від 12.07.2017 року, строк службового розслідування було продовжено до 02.08.2018 року (а.с.100), стосовно не ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування, вказав, що в матеріалах справи, наявна довідка діловода канцелярії УПД ГУНП в Одеській області Н.В. Куніної, про те, що за обліками канцелярії УПД ГУНП в Одеській області, встановлено, що станом на 13.08.2018 будь-які рапорти або заяви від заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУПН в Одеській області, майора поліції ОСОБА_3, щодо ознайомлення з висновком службового розслідування, а також окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення, до канцелярії УПД ГУНП в Одеській області не надходили (а.с.110). Стосовно строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, наголошував, що з моменту виявлення правопорушення, до моменту винесення позивачу суворої догани, встановлений дисциплінарним статутом шести місячний строк - не сплинув, оскільки факт правопорушення було виявлено у червні 2018 року, а притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у серпні 2018 року.

У тексті позовної заяви, позивач вказує на незаконність вилучення в нього печатки. Проте, суд зазначає, що згідно письмових пояснень майора поліції ОСОБА_8, начальника Ананьївського ВП, на момент проведення перевірки, позивач був відсутній, а його телефон було вимкнено. У письмових поясненнях ОСОБА_8 стверджує, що вилучення печатки відбулося у його присутності, проте про існування даної печатки він не знав і ніколи її не бачив (а.с.19).

Встановлені судом обставини, з урахуванням приписів національного законодавства, дають підстави для висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку у діях позивача, що виключає можливість скасування наказу.

Разом з цим, суд звертає увагу на рішення ЄСПЛ у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії, заява № 63235/00, рішення від 19 квітня 2007 року.

« 47. У зв'язку з цим Суд запровадив функціональний критерій, заснований на характері обов'язків службовця та його відповідальності. Особи, що займають посади, пов'язані з виконанням обов'язків щодо захисту загальнодержавних інтересів або з участю у здійсненні визначених публічним правом повноважень, володіють частиною суверенної влади держави. Держава має законний інтерес щодо налагодження з такими службовцями спеціальних відносин, заснованих на вірності та відданості. З іншого боку, щодо інших посад, які не мають у собі аспектів «державного управління», держава не має такого інтересу. (див. згадану вище справу «Пеллегрін» (Pellegrin), п. 65). Таким чином, Суд постановив, що із сфери застосування пункту 1 статті 6 вилучаються лише такі спори, що порушуються державними службовцями, чиї обов'язки є типовим прикладом специфічної діяльності, пов'язаної з державною службою, оскільки останні діють як представники державної влади і відповідають за захист загальнодержавних інтересів та інтересів інших державних органів. Яскравим прикладом такої діяльності є збройні сили та поліція (п. 66). Суд дійшов висновку, що жодні спори між адміністративними органами та службовцями, які займають посади, пов'язані з виконанням покладених публічним правом повноважень, не входять до сфери застосування пункту 1 статті 6 (п. 67)».

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008), Консультативної ради європейських суддів, до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень - обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова 15-А, ) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №2816 від 16.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 26 листопада 2018 року.

Суддя Балан Я.В.

.