Справа № 826/231/18
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/231/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

За участі представників:

Позивача: Савченко М.А.;

Відповідача: Аблішев В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.18р. у справі №826/231/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

у с т а н о в и в:

у грудні 2017 року Позивач звернувся з позовом до суду, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.1-2, том ІІІ), просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.10.17р. №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.18р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські операції між ним та ТОВ «Іствуд Груп», ТОВ «Будімперія Груп» мали реальний (товарний) характер, що підтверджується документально. Наявність протоколів допиту директорів та засновників цих підприємств вважає неналежними доказами безтоварності господарських операцій. Апелянт також наголошує на індивідуальній юридичній відповідальності платників податків за податкові правопорушення.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; представник Відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Іствуд Груп» з податку на додану вартість за серпень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, березень, квітень, травень 2016 року, ТОВ «Будімперія Груп» з податку на додану вартість за грудень 2015 року, лютий 2016 року, за результатами якої складено акт від 03.10.17р. №419/26-15-14-01-05/39090552.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.17р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 136 000 грн., в т.ч. основний платіж - 109 312 грн., штрафні (фінансові) санкції - 27 328 грн. Правовою підставою застосування штрафних (фінансових) санкцій у спірному податковому повідомленні-рішенні визначено положення пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Підставою для прийняття оспорюваного податкового-повідомлення рішення слугував висновок контролюючого органу про порушення Товариством вимог: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 109 311 грн., в т.ч. по періодах: за серпень 2015 року - 1 603 грн., за жовтень 2015 року - 933 грн., за листопад 2015 року - 23 314 грн., за грудень 2014 року - 43 547 грн., за лютий 2016 року - 3 000 грн., за березень 2016 року - 13 463 грн., за квітень 2016 року - 15 352 грн., за травень 2016 року - 8 100 грн.

Такий висновок ґрунтується на тому, що господарські операції Позивача з його контрагентами не спрямовані на настання реальних правових наслідків, з огляду на те, ОСОБА_4 (директор та засновник ТОВ «Іствуд Груп») та ОСОБА_5 (директор та засновник ТОВ «Будімперія Груп») будучи допитаними у якості свідків у ході досудових розслідувань пояснили, що до реєстрації вказаних суб'єктів господарювання не мають жодного відношення; зазначені Товариства зареєстрували за грошову винагороду, документів фінансової та бухгалтерської звітності не підписували, господарську діяльність не здійснювали. За відсутності фактичного здійснення господарських операцій, за висновком контролюючого органу, відповідні документи бухгалтерської звітності не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Окрім того, податковий орган вказав на те, що у виписаних ТОВ «Іствуд Груп» на користь Позивача податкових накладних деякі товари виписані з кодом УКТЗЕД, в той час, як згідно даних АІС «Податковий блок» ТОВ «Іствуд Груп» зовнішньоекономічну діяльність не здійснює. Також, у ході перевірки встановлено відсутність у вказаних підприємств достатньої кількості трудових ресурсів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи контрагентів Позивача - ТОВ «Іствуд Груп» та ТОВ «Будімперія Груп» є неналежними звітними документами, оскільки підписані особами, які заперечують свою причетність до господарських операцій, до адміністративно-розпорядчих функцій вказаного підприємства, а тому формування податкового обліку на підставі таких документів не є правомірним. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України також передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 зазначеного Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи товари/послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного періоду.

За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів, які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, між Позивачем та ТОВ «Іствуд Груп» укладено ряд договорів, а саме:

договір купівлі-продажу № 6П/15 від 28.08.15р., за умовами якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є меблі;

договір купівлі-продажу № 17П/15 від 15.10.15р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали;

договір купівлі-продажу № 19П/15 від 12.11.15р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є меблі;

договір купівлі-продажу № 22П/15 від 25.11.15р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали;

договір купівлі-продажу № 29П/15 від 18.12.15р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали;

договір купівлі-продажу № 35П/16 від 25.03.16р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали;

договір купівлі-продажу № 37П/16 від 29.03.16р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали;

договір купівлі-продажу № 62П/16 від 26.05.16р., відповідно до якого продавець (ТОВ «Іствуд Груп») зобов'язується передати товар у власність покупцеві (ТОВ «Сучасні Технології Безпеки ЛТД»), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Предметом договору відповідно до п. 2.1 Договору є обладнання та матеріали.

Позивачем надано суду податкові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату, а також платіжні доручення, якими оформлено придбання у ТОВ «Іствуд Груп» товару.

Також у перевіряємому періоді між Позивачем та ТОВ «Будімперія Груп» були укладені наступні договори:

на виконання робіт № 66-М/15 від 21.12.15р., за умовами якого виконавець зобов'язаний власними силами та засобами з використанням матеріалів замовника у визначений даним договором строк виконати монтажні роботи на об'єкті за адресою: Вінницька обл., Вінницький район, с. Вінницькі хутори, Немирівське шосе, буд. 84-А;

купівлі-продажу № 68-П/15 від 25.12.15р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти і своєчасно оплатити на умовах даного договору обладнання та матеріали, які надалі іменовані «Товар», асортимент якого, кількість і ціна вказуються у рахунках, видаткових накладних, що формують ринкову (звичайну) ціну, та є невід'ємними частинами даного договору;

на виконання робіт № 70-М/15 від 25.12.15р., за умовами якого виконавець зобов'язаний власними силами та засобами з використанням матеріалів замовника у визначений даним договором строк виконати монтажні роботи на об'єкті за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, буд. 3-А.

На підтвердження реальності господарських операцій з придбання у ТОВ «Будімперія Груп» робіт та товару Позивачем надано суду податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, локальні кошториси, кошторисні розрахунки, акти приймання виконаних будівельних робіт, а також платіжні доручення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що надання платником податків належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин, як відсутність належних первинних документів обліку.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається та установлено судом, що договір та первинні документи за результатами господарських операцій від імені ТОВ «Іствуд Груп» підписані директором - ОСОБА_4; від імені ТОВ «Будімперія Груп» - ОСОБА_5

Втім, вказані особи це заперечують.

Так, будучи допитаною у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України, ОСОБА_4 пояснила, що ТОВ «Іствуд Груп» зареєструвала без мети ведення господарської діяльності за грошову винагороду; документи фінансової та господарської звітності не підписувала; господарською діяльністю не займалась. Належно засвідчена копія протоколу допиту міститься у матеріалах справи (а.с.19-23, том ІІ).

Крім того, згідно протоколу огляду від 03.02.17р. складеного старшим оперуповноваженим ОУ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві капітаном податкової міліції Бескидевич А.А. у рамках кримінального провадження №0000117, ТОВ «Іствуд Груп» за адресою: м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 4-а не знаходиться (а.с.24-25, том ІІ).

У суді першої інстанції допитана ОСОБА_4 у якості свідка підтвердила свої показання, надані у рамках зазначеного кримінального провадження.

Показання свідка, серед іншого, є джерелом доказів в розумінні ст. 72 КАС України, тобто фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будучи допитаною у рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 28.07.15р., ОСОБА_5 повідомила, що державну реєстрацію суб'єкта господарювання не здійснювала та нікого на такі дії не уповноважувала; реєстраційні, установчі та інші документи підприємства ТОВ «Будімперія Груп» не підписувала та нікого не уповноважувала; статутний фонд підприємства не формувала та на здійснення таких дій нікого не уповноважувала; печатку підприємства не отримувала; займатись підприємницькою діяльність наміру не мала; про те, що являється директором та засновником ТОВ «Будімперія Груп» дізналась від працівників податкової міліції. Належно засвідчена копія протоколу допиту міститься у матеріалах справи (а.с.26-27, том ІІ).

Суд першої інстанції викликав ОСОБА_5 у якості свідка, втім свідок до суду не прибув.

Обставини щодо непричетності директорів та засновників ТОВ «Іствуд Груп» та ТОВ «Будімперія Груп» до господарської діяльності зазначених товариств не спростовані Позивачем в ході перевірки та в ході судового розгляду, а отже не можуть залишитися неврахованими при дослідженні реальності господарських операцій, оскільки ознаки фіктивного підприємства несумісні з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Та обставина, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироку не може спростовувати достовірність їх пояснень стосовно характеру угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Перевірка та встановлення таких обставин має значення для правильного вирішення спору, оскільки ознаки фіктивності господарської діяльності безпосередньо впливають на встановлення чи спростування факту здійснення господарської операції та формування на її підставі правомірної податкової вигоди.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оцінка протоколу як джерела доказу є безпідставною, оскільки він має бути оцінений, з точки зору його належності (відношення до обставин справи), допустимості (отримання уповноваженими суб'єктами у спосіб та у порядку, встановлений законом), достовірності (відповідності фактам об'єктивної дійсності).

Не заслуговують також на увагу посилання апелянта на подальшу реалізацію ТМЦ на користь інших осіб, оскільки відсутні підстави вважати, що реалізовані ТМЦ були придбані саме у ТОВ «Іствуд Груп» та ТОВ «Будімперія Груп», керівники яких заперечують таке.

При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду у справі №№9901/436/18 з аналогічних правовідносин, викладений у постанові від 23.01.18р.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, в ході проведеного аналізу в ЄРПН встановлено, що у виписаних цим підприємством на користь Позивача податкових накладних, деякі товари виписані з кодом УКТЗЕД, проте згідно даних АІС «Податковий блок» ТОВ «Іствуд Груп» зовнішньоекономічну діяльність не здійснює, та не має відкритих поточних рахунків в іноземній валюті. Також у ході проведеного аналізу в ЄРПН за весь період діяльності ТОВ «Іствуд Груп» встановлено, що товари з номенклатурою: аварійний світильник Deluxe REL-228 (акумуляторний) - код УКТЗЕД ; кабель 4х0,22 сигналізаційний екранований - код УКТЗЕД ; кабель 20х0,22 екранований - код УКТЗЕД ; кабель сигналізаційний екранований - код УКТЗЕД ; акумулятор 18А/г - код УКТЗЕД ; пристрій входу/виходу Aritech IO2034C - код УКТЗЕД ; вогнегасник вибір з термоактивуючою мікрокапсульованою вогнегасною речовиною типу «АСТ 60» - код УКТЗЕД ; вогнегасник вибір з термоактивуючою мікрокапсульованою вогнегасною речовиною типу «АСТ 25» - код УКТЗЕД ; вогнегасник вибір з термоактивуючою мікрокапсульованою вогнегасною речовиною типу «АСТ 15» - код УКТЗЕД цим підприємством не придбавались.

Згідно наявних у матеріалах справи податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) за І квартал 2016 року, IV кв. 2015 року, ІІІ кв. 2015 року, середня кількість працюючих становить - 1 чоловік (директор/головний бухгалтер) (а.с. 60, 70, том ІІІ).

Апелянтом не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології безпеки ЛТД» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.18р. у справі №826/231/18 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.18р. у справі №826/231/18 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 28.11.2018