Справа № 352/1320/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/91/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Ільчишин Н.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Постоловської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2018 року (прийняту у м. Івано-Франківську суддею Струтинським Р.Р.) про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі № 352/1320/17, провадження № 2-ар/352/1/18 за позовом ОСОБА_4 до Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області (далі - Тисменицьке ОУПФУ) у здійсненні перерахунку призначеної йому пенсії, зазначену в листі № 2119/03 від 11.07.2017;

- зобов'язати Тисменицьке ОУПФУ здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням трудового стажу і заробітної плати за період роботи в АОА «ЗанГас» (Росія) з 16.06.1996 по 01.02.2004 та трудового стажу і заробітної плати в АО «НГСК КазСтройСервіс» з 16.11.2004 по 31.03.2014 (Республіка Казахстан).

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено і, зокрема, зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 липня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Тисменицького ОУПФУ на вказані судові рішення.

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із заявою про роз'яснення постанови Тисменицького районного суду від 10 листопада 2017 року, у якій просив роз'яснити цю постанову в частині здійснення перерахунку призначеної йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в АО «НГСК КазСтройСервіс» з 16.11.2004 по 31.03.2014 (Республіка Казахстан), враховуючи наявні у справі докази про заробітну плату, а саме:

- розрахунки по обчисленню і утриманню індивідуального прибуткового податку і обчисленню соціального податку («Расчеты по исчислению и удержанию индивидуального подоходного налога и исчислению социального налога»): від 08.06.2007 - з листопада 2004 р. по грудень 2004 р.; від 08.06.2007 - з січня 2005 р. по грудень 2005 р.; від 08.06.2007 - з січня 2006 р. по грудень 2006 р.; від 25.01.2008 - з січня 2007 р. по грудень 2007 р.; від 27.03.2015 - з лютого 2010 р. по грудень 2010 р.; від 27.03.2015 - з січня 2011 р. по грудень 2011 р.; від 27.03.2015 - з січня 2012 р. по грудень 2012 р.; від 27.03.2015 - з січня 2013 р. по грудень 2013 р.; від 27.03.2015 - з січня 2014 р. по березень 2014 р.;

- довідку про заробітну плату («Справка о заработной плате») № 23 від 19.03.2015 - з лютого 2009 р. по лютий 2010 р.

При цьому покликався на те, що 04.05.2018 він звертався до Тисменицького ОУПФУ із заявою про добровільне виконання рішення суду та надав в оригіналах усі письмові докази заробітної плати за період, визначений в рішенні суду.

З відповіді Тисменицького ОУПФУ від 07.06.2018 № 2908/03.2 видно, що рішення суду виконане ним лише в частині зарахування страхового стажу за період роботи в АОА «ЗанГас» (Росія) з 16.06.1996 по 01.02.2004 та в АО «НГСК КазСтройСервіс» з 16.11.2004 по 31.03.2014 (Республіка Казахстан).

Оскільки, на переконання пенсійного органу, у його пенсійній справі відсутні довідки про заробітну плату за період з 01.07.2000 відповідно до періодів страхового стажу, крім періоду з 19.05.2004 по 22.10.2004, то пенсійним органом його заробітну плату враховано в «нульовому» варіанті, в результаті чого розмір його пенсії суттєво зменшився.

Оригінали письмових доказів його заробітної плати у виді «справка» і «расчети» за період, визначений в рішенні суду, працівниками пенсійного органу не взято до уваги через те, що вони не відповідають встановленому взірцю.

Заявник зазначив, що без роз'яснення постанова суду є незрозумілою для відповідача в частині урахування довідок про його заробітну плату, так як вони названі «расчети» і відповідач відмовляється брати їх до уваги на підтвердження його заробітної плати за період роботи в АОА «ЗанГас» (Росія) з 16.06.1996 по 01.02.2004 та в АО «НГСК КазСтройСервіс» з 16.11.2004 по 31.03.2014 (Республіка Казахстан).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2018 року заяву ОСОБА_4 про роз'яснення судового рішення задоволено.

На обгрунтування цієї ухвали суд першої інстанції зазначив, що при винесенні рішення у справі № 352/1320/17 суд вважав, що належними і допустимими доказами підтвердження заробітної плати позивача за час його роботи в АО «НГСК КазСтройСервіс» є «расчеты по исчеслению и удержанию индивидуального подоходного налога и исчеслению социального налога» від 08.06.2007, від 25.01.2008, від 27.03.2015 та «справка о заработной плате» № 23 від 19.03.2015, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи те, що обов'язковість судових рішень гарантується рішеннями Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, Конституцією України та законів України, як право на судовий захист, з метою уникнення неоднозначного тлумачення та усунення суперечок щодо розуміння резолютивної частини постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року під час його виконання, суд вважає за необхідне роз'яснити рішення суду в частині, що є незрозумілою для його виконання відповідачем.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржило Тисменицьке ОУПФУ, яке вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції про роз'яснення рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в роз'ясненні постанови суду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подані до позову розрахунки по обчисленню і утриманню індивідуального прибуткового податку і обчисленню соціального податку не є довідками про заробітну плату відповідно до вимог законодавства щодо їх оформлення та видачі; у них відсутні всі необхідні показники та атрибути.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про роз'яснення судового рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка визначає підстави і порядок роз'яснення судового рішення, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

Стаття не визначає критеріїв, якими можна об'єктивно установити доцільність роз'яснення судового рішення. Тому така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз'яснення рішення суду за своїм змістом - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як видно із матеріалів справи, постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року виконана Тисменицьким ОУПФУ частково - в частині перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням спірного трудового стажу, проте не виконана в частині перерахунку цієї пенсії з урахуванням заробітної плати позивача за період роботи в АОА «ЗанГас» (Росія) з 16.06.1996 по 01.02.2004 та в АО «НГСК КазСтройСервіс» з 16.11.2004 по 31.03.2014 (Республіка Казахстан).

За змістом заяви та ухвали про роз'яснення судового рішення незрозумілим є те, на підставі яких документів (довідок) проводити перерахунок пенсії в частині урахування заробітної плати.

Як видно з постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018, суди вказали, що наявні у справі довідки про заробітну плату належним чином підтверджують розмір отриманої позивачем заробітної плати і позивач має право на перерахунок пенсії, зокрема, з урахуванням цієї заробітної плати.

Питання щодо неналежності цих довідок (розрахунків) було предметом оскарження у судах при розгляді цієї справи, проте такі доводи пенсійного органу були відхилені як неналежні.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, у зазначених вище постановах ці рішення не перераховані, не деталізовані, що викликає різні тлумачення сторін щодо змісту та суті судового рішення, без розуміння яких виконати судове рішення у цій частині є неможливим, при тому, що іншого ефективного визначеного законодавством способу для забезпечення виконання судового рішення, як звернутися за роз'ясненням судового рішення, у цьому випадку не існує.

Таке роз'яснення не змінює суть судового рішення та відповідає його змісту.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Разом з тим, відмова у роз'ясненні судового рішення призведе до невиконання (неналежного виконання) судового рішення; відновлення порушених прав не відбудеться, що зумовить повторне звернення з позовом до суду.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 (заява № 18966/02) зазначено про те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність роз'яснення судового рішення.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що доводи апелянта фактично зводяться до непогодження із постановами судів, прийнятих за результатами розгляду справи по суті спору, а не щодо ухвали про роз'яснення судового рішення.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2018 року про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі № 352/1320/17, провадження № 2-ар/352/1/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 27 листопада 2018 року.