Справа № 9901/911/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2018 року

Київ

справа №9901/911/18

адміністративне провадження №П/9901/911/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши матеріали позовної заяви «Глобал Геймс ЛТД» до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа: Рада національної безпеки та оборони України, про визнання протиправним і скасування Указу Президента України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2018 року до Верховного Суду надійшов адміністративний позов «Глобал Геймс ЛТД» (надалі також - позивач) до Президента України Порошенка Петра Олексійовича (надалі також - відповідач), третя особа: Рада національної безпеки та оборони України (надалі також - третя особа, РНБО), в якому підприємство просило:

- визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 14 травня 2018 року №126/2018 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 2 травня 2018 року «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), відносно «Глобал Геймс ЛТД» («Global Games Ltd») Company number 109.414 with the register office at suite 102, Ground floor, Blake building, Comer&hutson street, м.Беліз, Беліз, які зазначені у рядку 233 Додатка 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» строком на три роки;

- зобов'язати Міністерство закордонних справ проінформувати компетентні органи Європейського Союзу, Сполучених Штатів Америки та інших держав про скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відносно «Глобал Геймс ЛТД» («Global Games Ltd») Company number 109.414 with the register office at suite 102, Ground floor, Blake building, Comer&hutson street, м.Беліз, Беліз.

Позов направлений засобами поштового зв'язку 16 листопада 2018 року.

Зміст позову свідчить, що фактично, позивачем пред'явлено дві окремі вимоги немайнового характеру до двох різних суб'єктів.

Глава 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Зазначена глава КАС України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

За правилами частини четвертої статті 22 та частини третьої статті 27 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Наведений у зазначеній статті перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Частиною першою статті 20 КАС України визначено перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, а відповідно до частини другої цієї статті - всі інші адміністративні справи підсудні окружним адміністративним судам.

Як вбачається з позову, позивачем об'єднано позовні вимоги як до Президента України, які, з урахуванням вимог дотримання інстанційної та виключної підсудності, визначених статтями 22 та 27 КАС України, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, так і до Міністерство закордонних справ, в той час як останні підсудні окружним адміністративним судам і альтернативна (виключна) підсудність для такої категорії справ не передбачена.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

В свою чергу, частиною п'ятою статті 172 КАС України передбачено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об'єднання позивачем в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної інстанційної підсудності.

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

За таких обставин в даному випадку, роз'єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом Верховним Судом як судом першої інстанції є неможливим, оскільки вимоги до Міністерства закордонних справ не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції. Відповідно, підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу відсутні.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, за правилами пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява підлягає поверненню особі яка її подала.

Керуючись статтями 22, 27, 169, 172, 241, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву «Глобал Геймс ЛТД» до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа: Рада національної безпеки та оборони України, про визнання протиправним і скасування Указу Президента України.

2. Роз'яснити позивачеві, що позовні вимоги про зобов'язання Міністерства закордонних справ вчинити певні дії підсудні відповідному окружному адміністративному суду.

3. Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію цієї ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

5. Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду