Справа № 806/2437/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 806/2437/18

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

23 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,

за участю: секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року (судове рішення ухвалене 25 липня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, місце ухвалення судового рішення м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про про зобов"язання нарахувати та проводити виплату пенсії в повному обсязі,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату пенсії з 01 січня 2018 року в повному обсязі, без обмежень максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 90 % від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено позивачу при звільненні в запас 12 вересня 2002 року.

В обґрунтування позову, зазначав, що після проведення перерахунку пенсії, замість встановленого на час звільнення в 2002 році розміру 90% відповідачем безпідставно зменшено до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року позов задоволено .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року в повному обсязі, без обмежень максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 90 % від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено ОСОБА_1 при звільненні в запас 12 вересня 2002 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, оскільки останнє не відповідає нормам матеріального і процесуального права, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, судова колегія дійшла наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головнокомандувача сухопутних військ Збройних Сил України від 30.08.2002 року № 207 підполковника ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за п."67"підпункт "б" (за станом здоров`я). (а.с.13)

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2002 №205 ОСОБА_1 з 11 вересня 2002 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення. (а.с.14)

Позивач з 12.09.2002 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № М-2493 від 17.05.2018 року повідомлено, що перерахунок пенсії здійснено за чинною на час перерахунку редакцією ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. (а.с.17)

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII (далі - Закон).

У відповідності до ст.13 Закону України № 2262-XII (в редакції на момент призначення пенсії позивачу): пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3

проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Житомирській області з 01.03.2016 року та отримує пенсію згідно з Законом України №2262-ХІІ, пенсія була обчислена у розмірі 90% грошового забезпечення. (а.с.17)

При дослідженні листа-відмови № М-2493 від 17.05.2018 р., судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії за чинною на час перерахунку пенсії редакції ст.13 Закону, якою визначено, що: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд вважає помилковим посилання відповідача при перерахунку пенсії позивача на редакцію ст.13 Закону, яка була чинною на день перерахунку пенсії та не застосування редакції даної статті, яка була чинною на момент призначення пенсії з огляду на таке.

В рішенні Конституційного Суду України від 05.04.2001 року по справі №1-16/2001 визначено, що Конституцією України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміни щодо максимального розміру пенсії осіб, звільнених з військової служби, та прирівняних до них осіб внесені після встановлення розміру пенсії позивачу під час її призначення.

Отже, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши вказані обставини, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень привести соціальні виплати позивача у відповідність до закону.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані і відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.