Справа № 806/2341/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2341/18

Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

22 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, дата складання повного тексту рішення 01.08.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області щодо виконання виконавчого листа №2а/0614/870/11, який виданий Малинським районним судом Житомирської області від 24.12.2012 про зобов'язання УПФУ в Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 22.08.2010 по 21.02.2011, з урахуванням проведених виплат в сумі 21 644,80 грн;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області здійснити дії, щодо фактичного виконання: виконавчого листа №2а/0614/870/11, який виданий Малинським районним судом Житомирської області від 24.12.2012 про зобов'язання УПФ в Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 22.08.2010 по 21.02.2011, з урахуванням проведених виплат в сумі 21 644,80 грн;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нарахувати ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 3% річних від несплаченої суми починаючи з 02.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області протиправно не виконується виконавчий лист №2а/0614/870/11, виданий Малинським районним судом Житомирської області 24.12.2012, чим порушуються його права та законні інтереси як стягувача за вказаним виконавчим листом. Позивач вважає, що внаслідок тривалої невиплати коштів відповідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 у справі №2а/0614/870/201, у нього виникло право на отримання компенсації у розмірі 3% річних від несплаченої суми починаючи з 02.05.2016.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (АДРЕСА_1. РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (вул. 1-го Травня, 24, Житомир, 10008. Код ЄДРПОУ НОМЕР_1) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно ч.2 ст.6 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснююсь казначейське обслуговування бюджетних коштів. Крім того, позивач зазначає, що відповідач протягом трьох років не виконує рішення суду, хоча законом передбачено термін виконання три місяці. Факт невиплати заборгованості (в межах трьох місяців) свідчить про безумовне нарахування 3% річних на неотриману суму.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Повідомив, що в вересні 2018 року позивачу була виплачена сума 21 644,80 грн по виконавчому листу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 у справі №2а/0614/870/2011 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період 22 серпня 2010 року по 21 лютого 2011 року, з урахуванням проведених виплат (а.с.11 та зворот).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області залишено без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 - без змін (а.с.12-13).

На виконання постанови суду від 12.05.2011 Малинським районним судом Житомирської області 24 грудня 2012 року видано ОСОБА_2 виконавчий лист №2а/0614/870/11 (а.с. 14).

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області листом вих. №356/37/3.2-27/19 від 02.02.2016 повідомило позивача та УПФУ в Малинському районі, що вказане рішення (а.с. 16) прийнято для обліку та включено до Першої черги задоволення вимог (а.с.15).

Виконавчий лист по справі №2а/0614/870/2011, боржником по якому є Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі, виданий на користь ОСОБА_2, у відповідності до п.15 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок 440), був прийнятий відповідно акту приймання-передавання за І квартал 2017 року відповідачем від управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (відповідно до довідки від 17.02.2016 №999/03 ОСОБА_2 нараховано кошти в сумі 3663,17 грн).

19 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в якій зазначав, що в період примусового виконання рішення суду органами державної виконавчої служби рішення Малинського районного суду Житомирської області було виконано частково, зокрема, в частині визначення суми та перерахунку, у зв'язку з чим сума боргу склала 21 664,80 грн. Враховуючи вищевикладене, просив повідомити про стан виконання або виконання рішення Малинського районного суду Житомирської області та виплатити йому кошти в сумі 21 644,80 грн (а.с. 18).

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області листом вих. №12-08/409/2947 від 07.05.2018 повідомило позивача, що виконавчий лист Малинського районного суду Житомирської області по справі, боржником по якому є Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі, виданий ОСОБА_2, у відповідності до п.15 Порядку №440 був прийнятий по акту приймання-передавання від управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 19.10.2015 №295 "Про затвердження Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною-програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів" (із змінами), Головним управлінням буде здійснюватись облік і зберігання вищезазначеного виконавчого документу до настання його черги для виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою". На виконанні у Казначействі України знаходяться рішення судів на суму понад 327 млн. грн, що надійшли та зареєстровані раніше вказаного виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 2018 рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" передбачено 500,00 млн. грн. Враховуючи викладене, після виконання рішень судів, що надійшли раніше вказаного виконавчого листа, Казначейство здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_2 (а.с. 19 та зворот).

Не погоджуюсь з тривалим невиконанням рішення суду, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що обов'язок щодо виконання рішення суду, на виконання якого видано вказаний виконавчий документ, покладається на боржника - Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області чи його правонаступників.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції, чинній на момент передачі виконавчого листа №2а/0614/870/11 від 24.12.2012 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, далі - Закон №606-XIV), а особливості їх виконання встановлено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація, юридична особа.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У відповідності до вимог статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі листи видані судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень підлягають примусовому виконанні у разі відмови боржника добровільно його виконати.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень, згідно положень статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" , покладається на органи державної виконавчої служби.

З наведених вище норм законодавства слідує, що не підпадають під вимоги Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та не виконуються за бюджетною програмою та взагалі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів судові рішення зобов'язального характеру. Зазначена категорія судових рішень (зобов'язального характеру) відповідно до частини 1 статті 7 Закону виконується органами державної виконавчої служби.

Механізм та повноваження з виконання рішень суду щодо стягнення коштів з державних органів встановлений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (далі - Порядок).

Пунктом третім Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства, зокрема: забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів щодо звернення державного виконавця органу державної виконавчої служби із відповідною заявою чи винесення Малинським районним судом Житомирської області ухвали про зміну способу і порядку виконання постанови Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 по справі №2а/0614/870/2011.

Отже, примусове виконання виконавчого листа зобов'язального характеру №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 органами Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів, яке просить здійснити позивач, не відповідає вимогам чинного законодавства.

З аналізу норм вказаного Порядку, суд дійшов висновку, що органу казначейства не надано повноважень щодо здійснення нарахування та перевірки правильності нарахування стягувачами або боржниками сум коштів для стягнення, що були предметом розгляду в судах.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок №440).

Відповідно до п.8 Порядку №440 рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості: перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; друга черга - рішення, пов'язані з трудовими правовідносинами; третя черга - інші рішення.

Суд зазначає, що відповідачем у відповідності до норм Порядку №875 та Порядку №440 прийнято виконавчий лист суду зобов'язального характеру №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012, внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою із присвоєнням відповідного номеру та віднесено до першої черги. Відповідачем здійснюється облік та зберігання вказаного виконавчого документу.

Відповідач в межах своїх повноважень вправі тільки в межах відповідних бюджетних призначень стягнути визначені у судовому рішенні кошти шляхом їх списання з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду і можливе тільки у разі стягнення коштів з боржника-державного органу.

Відповідач не може здійснювати нарахування та перевірку правильності нарахування стягувачем суми коштів які підлягають стягненню, не має права перебирати на себе повноваження, щодо встановлення конкретної суми коштів, які мають бути стягнуті за виконавчим листом на користь позивача, або здійснювати стягнення коштів на підставі інших документів окрім рішення суду, самостійно проводити розрахунок суми коштів належних стягувачу за рішенням суду.

Слід також зазначити, що відповідно до підпункту 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

З такою нормою Бюджетного кодексу України кореспондується пункт 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, а саме: рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

В даному випадку відповідач не мав законодавчих повноважень виконати рішення суду у встановленому ч.1 ст.3 Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" порядку, оскільки, як у виконавчому листі так і в рішенні суду відсутні суми коштів, які підлягають стягненню на його користь.

Судом, при розгляді справи не встановлено будь-якої протиправної бездіяльності чи протиправних дій відповідача в частині невиконання рішення суду на користь позивача.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для виконання рішення суду, оскільки спірне рішення має зобов'язальний характер.

Щодо доводів позивача про зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нарахувати ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 3% річних від несплаченої суми починаючи з 02.05.2016, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України N 4901-VІ встановлено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що виконання рішень суду саме про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, покладено на Державну казначейську службу України, як центральний орган виконавчої влади у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, із визначенням тримісячного строку виконання вказаних рішень. При цьому, виплата компенсації в розмірі трьох відсотків річних передбачена лише у разі не перерахування коштів протягом трьох місяців за рішенням суду про стягнення коштів, а не зобов'язального характеру.

Тож, суд звертає увагу позивача, що вказана норма встановлює право на отримання компенсації виключно у разі несвоєчасного перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів, в той час як виконавчий лист №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 містить вимоги зобов'язального характеру.

Також, Головне управління є лише органом (територіальним підрозділом) Казначейства і не володіє повноваженнями щодо нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів.

Підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів в загальному порядку також відсутні, оскільки визначення, обрахування та призначення вказаної компенсації можливо виключно після здійснення повного розрахунку із позивачем, а тому на момент розгляду справи в суді першої інстанції, вказані вимоги були передчасними та не підлягали задоволенню.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.