Справа № 400/2514/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2018 р. № 400/2514/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55000
до відповідача:Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, вул. Дружби народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Критий ринок м.Южноукраїнськ", вул. Дружби Народів, 19 Б, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
про:визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2018 № 1289; визнання дій протиправними, ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги визнати протиправним та скасувати рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 04.10.2018 № 1289 «Про демонтаж тимчасових споруд розміщених без паспортів прив'язки, розташованих на проспекті Незалежності в місті Южноукраїнську Миколаївської області» (надалі - Рішення).

26 жовтня 2018 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд зупинити дію Рішення та заборонити відповідачу (Южноукраїнській міській раді) вчиняти будь-які дії щодо демонтажу тимчасових споруд, розміщених без паспортів прив'язки, розташованих на проспекті Незалежності в м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що «… в разі демонтування належної мені тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, при подальшому задоволенні судом позовних вимог і визнанню протиправним та скасуванню рішення … відновлення порушених прав Позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат. Також необхідно враховувати, що ознаки неправомірності оскаржуваних рішень (дій) щодо демонтажу тимчасових споруд є очевидними …».

При вирішенні заяви позивача суд виходив з такого.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вказано у частині першій статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено зокрема зупиненням дії індивідуального акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до Рішення, демонтаж тимчасових споруд має здійснювати не відповідач, а Комунальне підприємство «Критий ринок», тому заява позивача (в частині заборони відповідачу вчинення певних дій) є безпідставною.

Ані заява про забезпечення позову, ані позовна заява не містять доводів, що свідчать про очевидну протиправність Рішення.

Відносно тверджень позивача про те, що тимчасова споруда, про демонтаж якої вказано у Рішенні, використовується для здійснення підприємницької діяльності, суд зазначив, що позивач не є суб'єктом підприємницької діяльності, про що вона зазначила у своїй заяві від 23.10.2018.

Індивідуальним актом, згідно з визначенням, наведеним у пункті 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

ОСОБА_1 у Рішенні не визначена в якості особи, прав або інтересів якої воно (Рішення) стосується.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 та, відповідно, про відмову у її задоволенні.

Керуючись статями 150, 152, 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна