Справа № 0440/6410/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Справа № 0440/6410/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросистем» про зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови № 54663600 від 30.07.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
23.08.2018 року Дніпровська міська рада звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому просить:
- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про накладення штрафу №54663600 від 30.07.2018 року.
Дніпровська міська рада звернулась 25.07.2018 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою з проханням звернутися до суду, який видав виконавчий лист із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення, у зв'язку з тим, що міська рада як боржник за виконавчим провадженням вжила усіх заходів, що входять до її компетенції з фактичного виконання рішення суду, але позбавлена законного права у відповідності до вимог ч.1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України звернутись із відповідною заявою до суду. Проте, 10.08.2018 року Дніпровською міською радою отримано протиправну постанову державного виконавця від 30.07.2018 року № 54663600 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 26.09.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
11.10.2018 року на адресу суду від сторони відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. Зауважив, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 54663600, відкрите постановою від 11.09.2017 року, на підставі виконавчого листа, виданого 06.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/4611/16, яким зобов'язано Дніпровську міську раду прийняти рішення певного та конкретного змісту, та яке станом на день розгляду даної заяви Дніпровською міською радою фактично не прийнято, що підтверджується заявником у поданій заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню від 25.09.2017 року, листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 27.06.2017 року №7/7-947 та листом Департаменту забезпечення діяльності Дніпровської міської ради від 26.06.2017 року № 4/1-148.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 54663600 з примусового виконання виконавчого листа № 804/4611/16 року, виданого 06.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, яким:
Таким чином, відповідачем було частково виконано вимоги зазначені у виконавчому листі виданому 06.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/4611/16.
25.07.2018 Дніпровська міська рада звернулась до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою, у якій просила відповідача звернутись до суду, який видав виконавчий лист із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення, у зв'язку з тим, що міська рада як боржник за виконавчим провадженням вжила усіх заходів, що входять до її компетенції з фактичного виконання рішення суду, але позбавлена законного права у відповідності до вимог ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України звернутись із такою заявою.
30.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову у виконавчому провадженні № 54663600 про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн., за невиконання рішення зобовязального характеру у встановлений строк без поважних причин.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Також, частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У пункті 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням обовязковості виконання рішень.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
06.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 804/4611/16, на підставі якого, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11.09.2017 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 54663600.
У зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено десятиденний строк для виконання рішення суду. Постанова була отримана Дніпровською міською радою 15.09.2017 року.
Згідно частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Отже прийнятя рішення щодо зверення до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення суду є правом та відноситься до виключної компетенції державного виконавця.
Вказане рішення може бути прийняте відповідною посадовою особою за результатами оцінки фактичного стану виконання відповідного виконавчого документу і лише у випадку існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.
Відтак, суд приходить до висновку, що покладення на державного виконаця обовязку звернення до суду з відповідною заявою протирічить приписам статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 5 Закону україни «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до частини першої якої, державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії, встановлений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
З матеріалів справи не встановлено факту здійснення позивачем достатніх заходів щодо виконання рішення суду від 03.11.2016 року у справі № 804/4611/16, оскільки, посадовими особами, відповідальними за виготовлення проекту рішення Дніпровської міської ради, внесення проекту до Порядку денного XXII чергової сесії міської ради від 21.06.2017 року, а також, особами, які головують під час сесії міської ради, не вчинено усіх дій, спрямованих на інформування депутатів міської ради про обовязок, покладений на орган місцевого самоврядування відповідним виконавчим документом, як наслідок, депутати були позбавлені інформації про необхідність виконати рішення суду та не врахували його наявність під час голосування.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що, у данному випадку, підготовка проекту рішення та винесення його на голосування є недостатнім заходом для виконання вимог рішення суду та державного виконавця.
Крім цього, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в завдоволенні адміністративного позову Дніпровської міської ради.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросистем» про зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови № 54663600 від 30.07.2018 року відмовити повністю.
Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначенийст.272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст.287КАС України.

Суддя ОСОБА_1