Справа № 826/19055/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 листопада 2018 року № 826/19055/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Пащенка К.С., суддів: Чудак О.М., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі

регіональної філії «Південно-Західна залізниця»

до Державної аудиторської служби України

про визнання протиправною та скасування вимоги в частині

представники позивача - Яковенко А.О.;

сторін: відповідача: Дяченко С.В., Маринова К.А., Донченко І.В.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (далі - позивач або ПАТ «Укрзалізниця») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України (надалі - відповідач або Держаудитслужби України), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 18-29, 31 вимоги від 26.10.2016 № 05-14/310.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, здійснивши перевірку фінансово-господарської діяльності позивача, дійшов помилкового висновку про наявність в діяльності філії «ПЗЗ» порушень вимог чинного законодавства. За наслідками перевірки на адресу позивача надійшла вимога від 26.10.2016 № 05-14/310 щодо усунення виявлених порушень. Вважаючи безпідставними висновки відповідача, зокрема, щодо виявлення під час перевірки недотримання державним бюджетом частини орендної плати в розмірі 70% в сумі 2 458 150,45 грн., позивач просить визнати їх протиправними та скасувати.

В наданих суду письмових запереченнях відповідач проти позову заперечив та зазначив, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІ квартал 2016 року проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності регіональної філії «ПЗЗ» ПАТ «Укрзалізниця» за період роботи з 21.10.2015 по 31.05.2016, якою встановлено порушення, що відображені в акті ревізії від 20.09.2016 № 05-21/111. Зауважив, що порушення, які зазначені у вимозі та які слід позивачу усунути, а також які оскаржуються останнім, спричинили матеріальну шкоду (збитки) Державному бюджету України, що підтверджується наведеним у вимогах коротким описом виявленого порушення та висновком про завдання таким порушенням збитків. Аналогічні висновки зафіксовано в акті ревізії від 20.09.2016 № 05-21/111 в розрізі конкретного порушення. Також звернув увагу на те, що правомірність заявлених контролюючим органом вимог може оцінюватися лише під час вирішення справи за позовом органів державного фінансового контролю до підконтрольного суб'єкта про зобов'язання виконати ті чи інші вимоги контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2016 (суддя Огурцов О.П.) відкрито провадження у справі № 826/19055/16.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2016 (суддя Огурцов О.П.) закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 4699 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2017 (суддя Пащенко К.С.) прийнято справу до свого провадження, призначено до колегіального судового розгляду.

В судовому засіданні 07.02.2018 судом оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 04.04.2018 сторонами подано до суду клопотання про розгляд справи № 826/19055/16 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на викладене, адміністративна справа, відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як випливає з матеріалів справи, відповідно до п. 2.6 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в м. Києві на ІІ квартал 2016 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 17.06.2016 № 1036, проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності регіональної філії «ПЗЗ» ПАТ «Укрзалізниця» за період роботи з 21.10.2015 по 31.05.2016.

За результатом ревізії контролюючим органом складено довідку від 13.09.2016 планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності регіональної філії «ПЗЗ» ПАТ «Укрзалізниця» та її підрозділів за період з 21.10.2015 по 31.05.2016, яка включена до акту ревізії від 20.09.2016 № 05-21/111.

Встановлені порушення та недоліки, виявлені під час ревізії, відображені в акті ревізії від 20.09.2016 № 05-21/111. В межах вказаної ревізії посадовими особами територіальних Держфінінспекцій та Держаудитслужби проведено ревізії фінансово-господарської діяльності регіональних філій «Львівська залізниця», «Одеська залізниця», Південна залізниця», «Придніпровська залізниця», «Південно-Західна залізниця», філій «Центр сервісного забезпечення», «Головний інформаційно-обчислювальний центр», «Дарницький вагоноремонтний завод», «Центр забезпечення виробництва», «Центр транспортного сервісу «Ліски», «Рефрижераторна вагонна компанія», «Центр управління промисловістю».

Так, зокрема, в ході проведення ревізії регіональної філії «ПЗЗ» контролюючим органом встановлено: на порушення п. 6 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 31.12.199 № 318, унаслідок віднесення витрат до виробничої собівартості витрат, не пов'язаних з виробничою діяльністю залізниці, ВП «Хмельницький завод залізобетонних конструкцій» регіональної філії «ПЗЗ» завищено виробничу собівартість продукції на загальну суму 58 102,45 грн; на порушення ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193, ст. 229 Господарського кодексу України у зв'язку із несвоєчасним виконанням договірних зобов'язань регіональної філії «ПЗЗ» зайво сплачено за період з 01.01.2016 по 31.03.2016 штрафних санкцій та інших платежів на суму у 3 631 994,16 грн.; на порушення вимог п. 2.1 Положення № 273-Н, що є додатком до п. 3.20 Колективного договору , абз.1 ст. 5, абз.1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»» від 01.07.1993 № 3356-ХІІ, ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР, ст. 97 Кодексу законів про працю України, та ч. 7 ст. 65 Господарського кодексу України колишнім працівникам залізниці проведено нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі більшому ніж передбачено Положенням № 273-Н, що призвело до переплат грошових винагород на суму 21 500 грн; на порушення вимог п. 3 «Постановления Совета Министров СССР «О наведении порядка в праздновании юбилеев» від 12.12.1958 № 1361, ст. 2 Указу Президента України «Про впорядкування відзначення пам'ятних дат та ювілеїв» (зі змінами) від 02.12.1995 № 1116/95, п. 2.1 Положення № 273-Н, що є додатком до п. 3.20 Колективного договору абз.1 ст. 5, абз.1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»» від 01.07.1993 № 3356-ХІІ, ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР, ст. 97 Кодексу законів про працю України, та ч. 7 ст. 65 Господарського кодексу України колишнім працівникам залізниці проведено нарахування та виплату грошової винагороди до ювілейних дат, які не є ювілейними, що призвело до переплати грошових винагород на суму 12 500 грн.; на порушення п. 4.9, п. 6.4.4.1, п. 6.4.7 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 в акт № 14 за грудень 2015 року включено роботи, що фактично не були виконані ТОВ «Українська будівельно-інвестиційна компанія «Укрбудінвест» ( не встановлені ворота двостулкові в кількості 2 шт. з установленням металевих стовпів) на суму 15 394,80 грн. (з ПДВ), чим завищено вартість виконаних робіт; унаслідок порушення п. 4.5 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правил визначення вартості будівництва», п.2.2 Порядку застосування ресурсних елементних кошторисних норм, ДБН Д.1.1-2-99 «Вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи» зайво сплачених коштів на суму 27 366,95 грн. працівникам-будівельникам та монтажникам, які були задіяні у реконструкції пасажирської платформи по ст. Хутір Гай, через включення до актів виконаних робіт заробітної плати у завищеному обсязі; унаслідок порушення вимог п. 4.3 та п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 ВП «Конотопське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональна філія «ПЗЗ» до акта ф.КБ-2в б/н за грудень 2015 (об'єкт - ст. Бахмач-пас.-капітальний ремонт будівлі вокзалу) безпідставно включено ресурсні елементи кошторисні норми на визначення потреби в ресурсах при виконання демонтажу покриттів з гранітних плит, ЕН11-38-8 «Улаштування покриттів з гранітних плит, кількість плит на 1 кв.м до 10 шт.» із застосуванням коефіцієнта 0,8 на загальну суму 15 256,78 грн, що призвело до завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт та до перекручення показника у рядку 2520 «Інші операційні витрати» форми звітності № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» за грудень 2015 року на суму 15 256, 78 грн, що є порушенням ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16.07.1999 № 996-ХІV; на порушення вимог п. 4.3 та п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 ВП «Конотопське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональна філія «ПЗЗ» безпідставно включено до акта ф.КБ-2в б/н за грудень 2015 (об'єкт - ст. Бахмач-пас.-капітальний ремонт будівлі вокзалу) поряд з використанням будівельних матеріалів плити облицювальні із мармуру 1000х500 мм за ресурсною елементною кошторисною нормою на матеріали 1421-10211-2, а також плити облицювальні із мармуру 1000х700 мм за ресурсною елементною кошторисною нормою на матеріали 1421-10216-2 РЕКН РН1-16-2 «Ремонт облицювання з мармурових плит колон прямокутних» на загальну суму 15 245,27 грн., що призвело до завищеної вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт та до перекручення показника у рядку 2520 «Інші операційні витрати» форми звітності № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» за грудень 2015 року на суму 15 256, 78 грн, що є порушенням ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16.07.1999 № 996-ХІV; недотримання вимог ч. 1,5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16.07.1999 № 996-ХІV, п.12 П(С)БО 16 «Витрати», розділу 3 Оцінки вибуття запасів Методичних рекомендацій по застосуванню на залізничному транспорті П(С)БО9 «Запаси», затверджених наказом Укрзалізниці від 30.12.199 № 379-Ц, п.6.5 Облікової політики залізниці Локомотивним депо Козятин регіональної філії «ПЗЗ» призвело до понаднормового списання запасних частин на суму 78 96, 21 грн. вантажовідправником, яких є ТОВ «Гудтайм», чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Локомотивному депо Козятин на вказану суму; на порушення ст. 629 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 231, ст. 232 Господарського кодексу України, п. 7.1 умов договорів. Норм простою пасажирських вагонів у ремонтах на заводах та депо № ЦЛ-0085, затверджених наказом Укрзалізниці від 29.12.2011 № 699-Ц, регіональною філією «ПЗЗ» не здійснено заходів щодо стягнення з ПАТ «Дніпровагонрембуд» пені та штрафу на загальну суму 4 870 099,73 грн., що призвело до недоотримання регіональною філією «ПЗЗ» доходів; на порушення вимог ч. 1ст. 3, ст.8, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16.07.1999 № 996-ХІV, п. 6 П(С)БО 7 «Основні засоби» та п. 5.8 Порядку проведення розшуку і компенсації вантажних вагонів ревізією стану збереження державного майна в обліку завищено вартість рухомого складу, який відсутній в наявності (вантажних вагонів, що перебувають у розшуку), на загальну суму 4 132 999,71 грн.; внаслідок укладання додаткових договорів до договорів оренди нерухомого майна з порушенням вимог ст. 512, ч. 3 ст. 636 Цивільного кодексу України, п. 17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 № 786, зі змінами, державним бюджетом недоотримано частину орендної плати в розмірі 70% на суму 2 458 150, 45 грн.; порушення вимог ч.ч. 1, 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV та недотримання норм витрат матеріалів, запасних частин, приладів та виробів на поточні ремонти та технічне обслуговування електровозів серії ЧС4, розроблених Полтавським проектно-конструкторсько-технологічним бюро по ремонту локомотивів 26.04.2004 та затверджених Державною адміністрацією залізничного транспорту України «Укрзалізниця» від 10.11.2004, призвело до понаднормового списання запасних частин на загальну суму 78 926,21 грн. і втрати активів (збитків) на вказану суму.

02.11.2016 на підставі акту ревізії від 20.09.2016 № 05-21/111, позивачу було направлено письмову вимогу від 26.10.2016 № 05-14/310 щодо усунення виявлених фінансових недоліків, а саме: опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку, розглянути питання про притягнення працівників підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності, вичерпну інформацію про вжиті заходи щодо усунення порушень із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих документів надати Держаудитслужби до 14.12.2016.

Не погоджуючись із наведеними в акті ревізії розрахунками, на підставі яких було направлено оскаржувану вимогу, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 2 Закону України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (нижче - Закон № 2939), державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2939, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

У відповідності до пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (назва станом на день складання акту ревізії - «Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами»), акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

За підпунктом 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (в подальшому - Положення № 499), Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 6 Положення № 499 встановлено, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 10, 13 статті 10 Закону № 2939, згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Отже, у органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

У справі, що розглядається, Державна фінансова інспекція у місті Києві, правонаступником якої є відповідач, пред'явила вимоги лише щодо опрацювання матеріалів ревізії та усунення виявлених порушень законодавства, притягнення працівників регіональної філії «ПЗЗ», винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності та наступного інформування у встановлений строк про вжиті заходи.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові від 20.02.2018 по справі № 822/2087/17 (провадження № К/9901/5402/17) та у постанові від 07.08.2018 у справі № 2а-0770/2438/12 (касаційне провадження № К/9901/4839/18).

На підставі наведеного суд доходить висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, у відповідності до положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, підтвердив, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправною та скасування вимоги в частині - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя К.С. Пащенко

Суддя О.М. Чудак

Суддя Т.І. Шейко