Справа № 199/1975/18
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1975/18
Провадження № 2-а/204/71/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року позивач звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою, в якій просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 243670 від 22.02.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що відносно неї поліцейським СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, згідно якої 22 лютого 2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Дніпрі, по пр. Слобожанському 1, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме: здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту, чим порушила вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. На позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, за відсутності належних доказів його вини у скоєному правопорушенні, а тому підлягає скасуванню. Таким чином, позивач був вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції Головного управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - була передана на розгляд Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвалою суду було замінено відповідача - інспектора Управління патрульної поліції Головного управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на належного відповідача - поліцейського СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити позивачеві в задоволенні його вимог в повному обсязі, а справу розглянути без його участі. При цьому, зазначив, що спірна постанова була винесена у повній відповідності з чинним законодавством, без порушення прав позивача.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У судовому засіданні було встановлено, що 22 лютого 2018 року поліцейським СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову Серії АР №243670 від 22.02.2018 року на ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. на користь держави.

Підставою для винесення вищевказаної постанови, як випливає з матеріалів справи, вказано ті обставини, що позивач 22 лютого 2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Дніпро, по пр. Слобожанському, 1, керуючи автомобілем «Тойота Королла», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме: здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту, чим порушила вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач вважає, що адміністративного правопорушення вона не вчиняла, у звязку з чим просила скасувати вищевказану постанову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 243670 від 22.02.2018 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, оскільки, при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення, поліцейським СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 не було зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічних засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

А як було зазначено вище, згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, за яке настає відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема не залучено свідків, не надані показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху тощо.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджено жодним доказом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 243670 від 22.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 6-11, 14, 72, 77, 242-246, 250, 255, 257, 262-263, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР № 243670 від 22.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 49000, м. Дніпро, вул. Кронштадська, буд. 9; місце фактичного проживання: 49000, АДРЕСА_1.

Поліцейський СРПП № 4 Павлоградського ВП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 51400, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вул. Шевченка, 51.

Суддя В.В. Самсонова