Справа № 499/929/18
Суддя: Тимчук Р. М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/929/18
Провадження № 2-а/499/10/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції в Одеській області Носуленко Г.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом поліцейського управління патрульної поліції в Одеській області Носуленко Г.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на такі обставини, що 10 жовтня 2018 року поліцейським УПП в Одеській області Носуленко Г.М. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 610959.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП , згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серія НК № 610959 від 10 жовтня 2018 року, яка винесена на місці запинки транспортного засобу (додається).

Позивач вважає, що дії відповідача по винесенню постанови є протиправними, а сама постанова незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Згідно зі ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Виклик відповідача було здійснено шляхом направлення повістки на електронну адресу установи, де він працює.

Позивач в судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити та справу слухати у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав, відзив на позов не подавав, про причини неявки не повідомляв.

За клопотанням представника управління патрульної поліції в Одеської області їх було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Проте у судове засідання представник третьої особи не з'явився, заяв клопотань не надавав, відзив не подавали, про причини неявки не повідомляли.

Частиною 5 статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2018 року поліцейським УГІП в Одеській області Носуленко Г.М. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 610959 від 10 жовтня 2018 року.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП , згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серія НК № 610959 від 10 жовтня 2018 року, яка винесена на місці запинки транспортного засобу.

Позивача визнано винним з тих підстав, що 10 жовтня 2018 року, керуючи автомобілем марки «Mercedes Bens», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Одеса-Київ на 425 км. о 15 год. 20 хв. після зупинки поліцейським нібито не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9«б» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Фіксація в автоматичному режимі нібито адміністративного правопорушення не здійснювалась.

Позивач посилається, що зазначена постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки самі обставини скоєння адміністративного правопорушення, не відповідають дійсним обставинам, поясненням та висновкам відповідача, які ґрунтуються на грубих порушеннях вимог законодавства.

Позивач зазначає, що дійсно дійсно 10 жовтня 2018 року рухався по автодорозі Одеса-Київ на технічно справному автомобілі марки «Mercedes Bens», номерний знак НОМЕР_1 та о 15 год. 20 хв. на 425 км. був зупинений поліцейським за нібито порушення вимог пункту 9.8 Правил дорожнього руху - відсутність ближнього світла фар під час руху за межами населено пункту про що ним була винесена постанова серія ВР №237068 від 10 жовтня 2018 року, яку позивач також оскаржує.

В постанові вказано, що він о 15 год. 30 хв. рухався між тим в зазначений час він не рухався так як відносно нього виносилась зазначена постанова попереднім поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того позивач звертає увагу суду на те що попередній поліцейський чомусь не відреагував на порушення ним вимог пункту 9.9 «б» Правил дорожнього руху України, хоча здійснив візуальний огляд автомобіля. Мабуть тому, що була ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктам владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами частини 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Як встановлено судом, позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та із застосуванням адміністративного стягнення. Таким чином, вказане свідчило про наявність у відповідача обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, однак про наявність такого протоколу відповідачем суду не зазначено.

Відповідно до ст.268КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі…»

Як вбачається відповідачем у справі не надано доказів, щодо дотримання ним вимог ст.268 КУпАП.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається постанова не відповідає вимогам ст.283,284 КУпАП оскільки її зміст взагалі не читаємий.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 245 КУпАП інспектор не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин. З урахуванням положень ст. 251 КУпАП зібраних інспектором фактичних даних не було достатньо для встановлення наявності факту адміністративного правопорушення та винності позивача у його вчиненні.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.ст. 7, 248,249,268,280 КУпАП та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодного доказу в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, чим порушено права та законні інтереси позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що постанова серія НК № 610959 від 10 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, а тому підлягає до скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 242, 246, 250, 255, 286, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції в Одеській області Носуленко Г.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 610959 від 10 жовтня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ (Перехідні положення) КАС України).

СуддяР. М. Тимчук