Справа № 344/8369/17
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8369/17
Провадження № 2-а/344/234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польської М.В.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування постанови Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби №57/20600/17 від 20.06.2017 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у липні 2017р. до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби в івано-Франківській області про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби №57/20600/17 від 20.06.2017 року в справі про порушення митних правил, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 35 574.51грн., закриття провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності та стягнення судових витрат.

Вимоги позову позивач обґрунтовує тим, що згідно постанови Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби №57/20600/17 від 20.06.2017 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 35 574.51грн. Зокрема, його визнано винним в тому, що 13.04.2017р. ОСОБА_1 як митним брокером до відділу митного оформлення №1 митного поста «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби подано електронну митну декларацію та супровідні документи для проведення митного оформлення у режимі «імпорт» товару, який був ввезений на митну територію України на адресу громадянина ОСОБА_2 з Білорусії. Зазначено декларантом товар №1 у графі 31 - Автонавантажувач з вилковим захватом з висотою підіймання понад 1 м. марки «ВП» модель «05» 2007 р.в., заводський номер 2038, а код у графі 33 - «» із ставкою мита 0%. Інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 провела огляд ТЗ та склала Акт проведення огляду із зазначенням, що товар відповідає задекларованому у митній декларації. В подальшому 28.04.2017р. ця ж інспектор склала протокол про порушення митних правил №57/20600/17, в якому зазначила, що на скерований запит щодо вирішення складного випадку класифікації товарів, даний товар являє собою Автонавантажувач марки «ВП» модель «05» дизельним двигуном, штабелювальний, самохідний, для нерівної місцевості з висотою піднімання 3.3м. з вилковим та іншими видами захватів. Максимальна вантажопідйомність 5000кг. Класифікується за кодом «» із ставкою мита 5%. Сума несплачених митних платежів - 11858.17грн. в протоколі зазначено, що дії порушника підпадають під ознаки порушення митних правил за ст.485 МК України. Після чого позивач подав нову митну декларацію із зазначеним новим кодом товару, а ОСОБА_2 сплатив суму нарахованого мита у 5% - 11858.17грн. В подальшому 20.06.2017р. начальник митниці виніс оскаржувану постанову, не врахувавши неправдиві відомості протоколу, відсутність умислу позивача у вигляді зокрема заявлення неправдивих відомостей необхідних для визначення товару, відсутність особливої мети - ухилення від сплати митних платежів, складність коду товару для його визначення.

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв"язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, вказана справа передана у провадження судді Польської М.В.

Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представники відповідача 1,2 вважають позов безпідставний, відповідач 2 подав суду заперечення від 05.09.2017р. з обґрунтуванням обставин щодо невизнання вимог позивача.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 Митного кодексу України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про порушення митних правил на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35 574.51грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 Митного кодексу України (ас.14-15). Позивача визнано винним в тому, що 13.04.2017р. уповноваженим на роботу з митницею ФОП ОСОБА_1, як митним брокером, до відділу митного оформлення №1 митного поста «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби подано електронну митну декларацію та супровідні документи для проведення митного оформлення у режимі «імпорт» товару з Білорусії, який був ввезений на митну територію України на адресу громадянина ОСОБА_2. Зазначено декларантом товар №1 у графі 31 - Автонавантажувач з вилковим захватом з висотою підіймання понад 1 м. марки «ВП» модель «05» 2007 р.в., заводський номер 2038,з демонтованим вилочним захватом для зручності транспортування. У графі 33 зазначено код УКТЕЗД «» із ставкою мита 0%.

Із заявою про проведення фізичного огляду товару з метою перевірки його відповідності опису (відомостям), у відповідності до ч.2 ст.266 МК, як доводить відповідач 2 ОСОБА_1 не звертався, що позивачем і не заперечується.

Старшим державним інспектором митного оформлення №1 митного поста «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби ініційовано проведення митного огляду товару , витребувано документи на товар та було скеровано запит до спеціалізованого підрозділу митниці.

24.04.2017р. спеціалізований підрозділ митниці виніс рішення про визначення коду товару, який являє собою Автонавантажувач марки «ВП» модель «05» дизельним двигуном, штабелювальний, самохідний, для нерівної місцевості з висотою піднімання 3.3м. з вилковим та іншими видами захватів. Максимальна вантажопідйомність 5000кг., дорожній просвіт під вантажопідйомником 200мм, країна Росія, класифікується за кодом «» зі ставкою мита 5%.

Дане рішення щодо визначення коду у встановленому порядку позивачем не оскаржувалось.

Сума несплачених митних платежів складала - 11858.17грн.

Таким чином, як зазначено в оскаржуваній постанові від 20.06.2017р., ОСОБА_1 у митній декларації від 13.04.2017р. було заявлено неправдиві відомості, що необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД , що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 11858.17грн. На розгляд справи про притягнення до адмінвідповідальності позивач не з'явився, належним чином розписавшись про засідання у заяві 22.05.2017р.

Попередньо, 27.04.2017р. ОСОБА_1 надав митниці пояснення, в якому не погоджувався з рішенням по коду товару, вказавши що ним використано лист ДМС України від 28.08.2006р. №29/1-11/1/5924ЕП, а митницею ГОСТ 6215-80 норми по «устойивости автопогрузчика на наклонной платформе» (2.3 ГОСТу), що на його думку не відповідає визначенню «нерівна місцевість».

28.04.2017р. був складений протокол про порушення митних правил №57/20600/17, в якому зазначила, окрім всього вищевказаного, що дії порушника ОСОБА_1 підпадають під ознаки порушення митних правил за ст.485 МК України.

Так, дані правовідносини врегульовано МК України.

Відповідно до ст.52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані в т.ч. подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів в т.ч. відомості про товари: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

Також ст. 260 МК України зазначає, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Така тимчасова митна декларація позивачем не подавалась, що не заперечується сторонами.

Згідно ч.1, 8 ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Разом з тим, п.1,4 ч.1 ст. 266 МК України передбачає обов'язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи. Декларант зобов'язаний: в т.ч. здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Позивача визнано таким, що порушив ст. 485 МК України, яка передбачає дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, доводи сторони позивача про порушення строку притягнення до відповідальності відповідачем 2, який на його переконання складає 2 місяці з часу вчинення правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки такий строк становить шість місяців з дня вчинення правопорушення, який не пропущено відповідачем 2. Відповідач митниця виявив це правопорушення на день складання протоколу про порушення митних правил, після отримання рішення про визначення коду товару зі ставкою 5%, а не )% поданого позивачем.

Також суд не вбачає доведеними позивачем обставинамт щодо відсутності умислу з його боку.

Щодо вимог до відповідача 1, то відповідач 1 не вчиняв жодних дій чи рішень у спірних правовідносинах, а тому такі вимоги до нього є безпідставні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності самого рішення суб'єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

А тому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача, натомість є доведеними правомірність прийняття рішення відповідачем та законність оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 529 Митного кодексу України адміністративний позов на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП, а згідно ст..530 МК України законність та обґрунтованість постанови перевіряються судом в порядку встановленому КАС України.

Пропущений строк звернення до суду позивачем є з поважних причин так як постанову отримано ним 26.06.2017р., а тому його слід поновити.

На підставі Митного кодексу України та керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити позивачу строк звернення до суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування постанови Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби №57/20600/17 від 20.06.2017 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду).

Суддя Польська М.В.