Справа № 1240/2304/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року справа №1240/2304/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л. В., суддів Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (складене в повному обсязі 30 серпня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 1240/2304/18 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (надалі відповідач, Управління) про визнання дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплати позивачу пенсії на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та ст. 3 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправними; зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до ст. 59 п. 3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів від 15 жовтня № 851, та п. г ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 1 жовтня 2017 року (а.с. 3-8).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с. 62-65).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ст. 59 Закону № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не врегульовує питання пенсійного забезпечення всіх осіб які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тільки військовослужбовців, і надає їм право на призначення пенсії на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону. Та відповідно до ст.3 Закону України №2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються на військовозобов`язаних, призваних на навчальні, спеціальні або перевірочні збори, які стали особами з інвалідністю, внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків у період проходження цих зборів та членів їх сімей. Вважає звернення до відповідача з заявою невстановленого зразка (в довільній формі) не тягне правових наслідків (а.с. 132-136).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями та довідками МСЕК (а.с.12-13, 16) та перебуває на обліку в УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, що не є спірним.

Відповідно до архівної довідки від 27.10.2003 року № 8725-1, виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України, згідно з архівними документами військової частини № 54979 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.03.1987 року по 07.05.1987 року (а.с. 18).

Відповідно до довідки від 07.05.1987 року № 2909/40, виданої військовою частиною № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був призваний на збори та виконував обов`язки в військовій частині в період з 28.02.1987 року по 07.05.1987 року (а.с. 17).

Згідно з військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в період з 19.04.1980 року по 20.04.1982 року (а.с.47-53).

Також військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 підтверджується, що з 26.02.1987 року по 07.05.1987 року він виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.52).

11.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.20-21).

УПФУ в Попаснянському районі Луганської області листом від 17.04.2018 № 44/В-14 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, оскільки позивач не є особою, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби. Управлінням зазначено, що зміни до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розповсюджуються виключно на військовослужбовців, які проходили строкову службу, тому він не має право на перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня відповідного року (а.с.22).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії обчисленого з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, оскільки позивач не мав права на відповідне призначення/перерахунок пенсії ні до внесення змін до Закону № 796-XII ні після цих змін.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Відповідно до пункту 9-1 Порядку № 1210 за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Матеріали справи свідчать, що позивачу пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як особі, що має статус інваліда ІІ групи.

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закон № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, до 01.10.2017 року ця норма була викладена в редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таким чином, враховуючи, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аваріях та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; особа набула статусу особи з інвалідністю внаслідок вищевказаної участі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що лише в сукупності вищезазначених критеріїв ОСОБА_1 мав би право на обчислення його пенсії по інвалідності у відповідному розмірі.

Як уже встановлено судом, позивач проходив дійсну строкову службу в Збройних Силах СРСР у період з 19.04.1980 року по 20.04.1982 року. У період з 26.02.1987 року по 07.05.1987 року був призваний на військові збори та виконував обов`язки в військовій частині № НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №820/1148/18.

Таким чином, доводи позивача, що він має право на обчислення пенсії за статтею 59 Закону № 796-XII з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, є безпідставними.

Щодо звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії в довільній формі, суд зазначає, що рішення по суті щодо перерахунку позивачеві пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем не приймалося, а лист від 17.04.2018 № 44/В-14 має роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року у справі № 1240/2304/18 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді:. Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць