Справа № 826/4237/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4237/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Києві про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Києві (далі - відповідач) про зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з 16 серпня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період його роботи з 24 травня 1983 року по 03 січня 1995 року на посадах: ізолювальника-плівочника та на суміжній кислототривника-футерувальника, з 03 травня 2001 року по 14 квітня 2006 року на посадах: ізолювальника-плівочника та на суміжній стропальника та з 17 квітня 2006 року по 11 січня 2008 року на посаді ізолювальника-плівочника до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки належним способом захисту прав позивача в даному випадку є задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач досяг 55-річного віку, має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до абзацу 1 пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивачем не було надано до Управління необхідні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства. Не надано документів, що підтверджують роботу за професією кислотравника-футерувальника, не зазначено коди професій та позицію відповідно до Списку №2, тому в даному випадку уточнююча довідка мала бути видана із посиланням на список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку з досягненням 55 річного віку, позивач, зважаючи, що він має відповідний спеціальний трудовий стаж, що підтверджується записами в трудовій книжці, 16 серпня 2017 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У трудовій книжці позивача міститься запис, зокрема, про те, що в період з 24 травня 1983 року по 03 січня 1995 року працював на посаді «изолировщика-пленочника», що передбачена Розділом XXVIII Списку №2, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. В той же час з 26 жовтня 1984 присвоєна суміжна професія кислотоупорщика (футеровщика), що передбачена Розділом XXVIII Списку №2, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

З 03 травня 2001 року по 14 квітня 2006 року працював на посадах: футерувальник-кислотозахисник (2140000а-19496), ізолювальником-плівочником (2290000а-12533), що передбачена Списком №2, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, від 16 січня 2003 року №36. В той же час, з 01 квітня 2003 року присвоєна суміжна професія стропальника, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

З 17 квітня 2006 року по 11 серпня 2008 року працював на посаді ізолювальника-плівочника, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 віднесена до Списку №2.

Вказаний стаж роботи позивача також підтверджується з 24 травня 1983 року по 03 січня 1995 року, як записом в трудовій книжці, так і довідкою №64 від 30 серпня 2007 року, яка видана ВАТ Завод «Укренергозахист».

Пільговий стаж за період з 01 жовтня 2001 року по 14 квітня 2006 року як записом в трудовій книжці, так і довідкою №10/7 від 29 березня 2017 року, яка видана ПАТ «Киевенергоремонт».

Пільговий стаж з 17 квітня 2006 року по 11 січня 2008 року, як записом в трудовій книжці, так і довідкою №14/5 від 31 березня 2017 року, яка видана «ПАТ «Киевенергоремонт».

Листом від 22 лютого 2018 року №1543/17 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку. Зокрема, вказано на неможливість зарахування періоду роботи з 04 серпня 1992 року по 28 квітня 2001 року, оскільки не надано документів підтверджуючих роботу кислотника-футорувальника, а також суміжна професія присвоєна з 04 січня 1995 року не передбачена списком №2.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов до висновку, що відмова Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладена в листі від 22 лютого 2018 року №1543/17, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, записами в трудовій книжці позивача, а також довідкою від 30 серпня 2008 року №64, виданою ВАТ «Укренергозахист», підтверджується період його роботи з 24 травня 1983 року по 28 квітня 2001 року на посадах ізолювальника-плівочника та килостотривника-футерувальника (суміжна посада з 26 жовтня 1984 року), які передбачені Списком №2, затвердженні відповідними нормативно-правовими актами, а саме: до 31 грудня 1991 року Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 - Розділ XXVIII Списку №2; з 01 січня 1992 року до 11 березня 1994 року Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 - цифрове значення посади 2140000а-19496; з 12 березня 1994 року до 16 січня 2003 року Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 - цифрове значення посади 2140000а-19496, 2290000а-12533 після 16 січня 2003 року Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 пункт 15-а.

Атестація вищезазначених посад підтверджується Наказом №9 від 25 січня 2000 року.

Разом із тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що період роботи з 04 січня 1995 року по 28 квітня 2001 року на посаді оператора-приймальника не передбачена жодним із вище зазначених списків, а тому не може бути зарахована до пільгового стажу позивача.

Записами в трудовій книжці позивача, а також довідкою від 29 березня 2007 року №10/7, виданою ВАТ «Київенергоремонт», підтверджується період його роботи з 03 травня 2001 року по 14 квітня 2006 року на посаді футерувальника-кислозахисника, яка передбачена Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Атестація вищезазначеної посади підтверджується Наказом №100 від 24 грудня 2001 року.

Записами в трудовій книжці позивача, а також довідкою від 31 березня 2017 року, виданою ВАТ «Київенергоремонт», підтверджується період роботи з 17 квітня 2006 року по 11 квітня 2008 року на посаді ізолювальника-плівочника, яка передбачена Списком №2, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Атестація вищезазначеної посади підтверджується Наказом №298 від 20 грудня 2007 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.4 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку ( 442-92-п ).

Пунктом 9 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), призначаються: за Списком N 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку N 1, а інша в Списку N 2; на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку N 1 або Списку N 2, а інша цими Списками не передбачена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до пільгового стажу позивача повинен бути зарахований стаж: з 25 травня 1983 року по 03 січня 1995 року на посадах: ізолювальника-плівочника та суміжній посаді кислототривника-футерувальника; з 03 травня 2001 року по 14 квітня 2006 року на посадах: ізолювальника-плівочника та на суміжній посаді стропальника; з 17 квітня 2006 року по 11 січня 2008 року на посаді ізолювальника-плівочника. Загальний пільговий стаж складає 17 років, 3 місяці, 15 днів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку є протиправним, тому наявні підстави для зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період його роботи з 24 травня 1983 року по 03 січня 1995 року на посадах: ізолювальника-плівочника та на суміжній кислототривника-футерувальника, з 03 травня 2001 року по 14 квітня 2006 року на посадах: ізолювальника-плівочника та на суміжній стропальника та з 17 квітня 2006 року по 11 січня 2008 року на посаді ізолювальника-плівочника до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання Управління саме призначити пенсію за віком, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції Управління, а відтак у цій частині суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а твердження скаржника про те, що йому доведеться повторно звертатись до суду з позовом, оскільки не існує іншого способу захистити її права, окрім як зобов'язати Управління призначити пенсію є помилковим.

Позивач не позбавлений можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду не шляхом звернення до суду з новим позовом, а у порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови буде виготовлено протягом п'яти робочих днів.

Головуючий-суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев