Справа № 1540/4705/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Одеса Справа № 1540/4705/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,

за участі: секретаря Ягенської К.О., представників: позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державного підприємства Ренійський морський торгівельний порт до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-2489-23 від 02.08.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 02.08.2018 р. Головним управлінням ДФС в Одеській області було винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2489-23, відповідно до якої Позивач повинен сплатити до бюджету недоїмку з Єдиного соціального внеску у сумі 1223490,81 гривень. Зазначену вимогу відповідачем було надіслано 11.08.2018 р. та позивач її отримав 21.08.2018 р.. Відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. Позивач погоджується з тим, що мав (та має зараз) недоїмку по сплаті єдиного соціального внеску до бюджету, що пов'язано зі скрутним фінансовим становищем, але при цьому не погоджується з винесенням відповідачем вимоги на суму саме 1223490,81 гривень, оскільки на момент винесення вимоги, що оскаржується, сума боргу була частково погашена. Більш того з дати винесення податкової вимоги до дати її направлення відповідачем на адресу позивача сума боргу ще зменшилась. Так станом на 02.08.2018 р. відповідач рахував наявність заборгованості у Позивача по сплаті ЄСВ у сумі 1223490, 81 гривень, хоча ще 01.08.2018 р. сума заборгованості була зменшена на 94430, 94 гривні. На момент направлення вимоги на адресу позивача (11.08.2018 р.) сума заборгованості зменшилась на 111774,10 гривень, шляхом проведення позивачем наступних платежів по сплаті заборгованості по ЄСВ: 01.08.2018 р. - 94430,94 грн., 06.08.2018 р.-4737,03 грн., 09.08.2018 р.- 11958,13 грн., 10.08.2018 р.-648 грн. Таким чином, на момент відправлення Вимоги про сплату боргу (недоїмки) на адресу позивача заборгованість по сплаті ЄСВ Позивача складала 1111716,71 гривень. Те, що відповідачу було відомо про факт часткового погашення позивачем заборгованості по сплаті ЄСВ перед бюджетом підтверджується листом відповідача на адресу Ренійського районного ВДВС ГТУ юстиції в Одеській області від 31.08.2018 р. № 15303/9/15-32-17, з якого чітко вбачається факт погашення заборгованості по ЄСВ Позивачем станом на 31.08.2018 р. у сумі 565 768, 21 грн. із зазначенням дат погашення. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що відповідач зобов'язаний був скорегувати суму заборгованості по ЄСВ станом на момент направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки), але цього не зробив та направив Вимогу з порушенням частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», якої передбачено, що вимога на адресу платника направляється на суму недоїмки.

Представник ГУ ДФС в Одеській області надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що ГУ ДФС в Одеській області було направлено на адресу ДП «Ренійського морського торгівельного порту» - вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2489-23 від 02.08.2018 року, в якій зазначалось, що станом на 31 липня 2018 року існує заборгованість зі сплати єдиного внеску. Згідно з п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Тобто податкова вимога надсилається на підставі наявності у платника податків податкового боргу. Крім того відповідно до п.60.1. ст. 60. Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. Крім того, після часткового погашення бору позивачем, було направлено заяву про часткову сплату боргу ДП «Ренійського морського торгівельного порту» до Ренійського районного відділу ДВС ГТУ юстиції Одеської області.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року заяву Державного підприємства Ренійський морський торгівельний порт про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення за вимогою Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю-2489-23 від 02.08.2018 року.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2018 року клопотання Державного підприємства Ренійський морський торгівельний порт задоволено та скасовано заходи забезпечення позову по справі №1540/4705/18 вжитих ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року.

Дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Сторонами визнається, та підтверджується карткою особового рахунку позивача, що станом на 31 липня 2018 року у позивача існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску у загальній сумі 1223490,81 грн. (а.с. 107).

На підставі цих даних ГУ ДФС в Одеській області було складено та направлено позивачу ДП «Ренійськкий морський торгівельний порт» податкову вимогу №Ю-2489-23 від 02.08.2018 року на вищевказану суму, в якій зазначено, що ця заборгованість станом на 31.07.2018 року.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодекс) України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Податкового кодексу України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (який набрав чинності з 01.01.2011 року зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464)) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 25.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом ЗО календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Згідно п 25.6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Тобто податкова вимога надсилається на підставі наявності у платника податків податкового боргу.

Крім того відповідно до п.60.1. ст. 60. Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом

стягнення;

контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Щодо посилань представника позивача на те, що на момент направлення вимоги на його адресу (11.08.2018 року) сума заборгованості була зменшена на 111774,10 грн., шляхом часткової сплати, а тому позивач повинен був скоригувати суму заборгованості з ЄСВ станом на момент направлення вимоги, суд зазнає наступне.

Згідно п. 1 розділу VІ «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» затвердженої наказом Міністрерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстровано в Міністрерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі Інструкція №449) до платників, які не виконали визначені Законом обовязки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу VІ Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС в Одеській області було направлено на адресу ДП «Ренійського морського торгівельного порту» - вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2489-23 від 02.08.2018 року, в якій зазначалось, що станом на 31 липня 2018 року існує заборгованість зі сплати єдиного внеску, тобто на кінець календарного місяця.

Крім того відповідно до п. 59.4 ст. 54 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Крім того, після часткового погашення бору позивачем, відповідачем направлено заяву про часткову сплату боргу ДП «Ренійського морського торгівельного порту» до Ренійського районного відділу ДВС ГТУ юстиції Одеської області (а.с. 16).

З урахування зазначеного, суд вважає позовні вимоги ДП «Ренійського морського торгівельного порту» є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як відповідач правомірно направив вимогу позивачу.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Та відповідач як субєкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про правомірність направлення вимоги відповідачем, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд. -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства Ренійський морський торгівельний порт (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул.. Дунайська, 188 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.. Семінарська, 5 ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та з урахуванням п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 29.11.2018 року.

Суддя Е.А.Іванов

.