Справа № 140/2061/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

20 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 140/2061/18
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Журомській І. М.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача Авраменка Г. В., Плех О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Луцького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання незаконною постанови в частині та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5, позивач) звернувся з позовом до Луцького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (надалі - відповідач) про визнання незаконною постанови №0301/1676/1676/7 від 14.09.2018 року в частині призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 19 717,11 грн. та зобов'язання здійснити нарахування та доплату суми одноразової допомоги у разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 181 324,89 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, постановлено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.10.2018 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року повернуто клопотання відповідача про закриття провадження у справі без розгляду.

13.11.2018 року відповідач повторно подав клопотання про закриття провадження у справі, а також подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Дане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому враховуючи суб'єктний склад сторін даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено та призначено судове засідання на 20.11.2018 року.

В судовому засіданні представники відповідача клопотання про закриття провадження у справі підтримали та просили задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, у зв'язку з відсутністю підстав для закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження в даній справі не підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справіякщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги стосуються призначення позивачу одноразової допомоги у разі стійкої втрати професійної працездатності відповідно до Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Згідно з першою та другою частинами статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Одними із принципів соціального страхування, відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 3 вказаного Закону, зокрема, є законодавчо визначені умови і порядок здійснення соціального страхування та державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Частиною шостою статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду; підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду; робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду.Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Тобто, Фонд є суб'єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно із статтею 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;уточнення списку виборців;оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".2. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень законодавства, суд дійшов висновку, що за предметним та суб'єктним складом спір у даній справі має ознаки публічно-правового спору, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України.

При цьому суд звертаєувагу, що позовні вимоги стосуються призначення позивачу одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності відповідно до Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі за текстом - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом (SokurenkoandStrygun v. Ukraine, ap. №29458/04; №29465/04). У рішенні від 12.10.1978 року у справі «ЛеоЗанд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (LeoZand v. Austria, ap. № 7360/76).

З огляду на наведене зазначена категорія спору належить до юрисдикції адміністративних судів. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.05.2018 року у справі №428/11236/16-а.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування пункту 1 частини другої статті 17 та пункту 4 частини першої статті 18, пункту 1 частини першої статті 157 КАС України висловлено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 280/1539/15-ц та 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16-а.

Таким чином, підстав для закриття провадження у справі немає, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження в даній справі.

Керуючись статтями 2, 4, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Луцького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ф. А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 26.11.2018 року.