Справа № 162/800/18
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/800/18
Провадження № 2-а/162/30/2018
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням судді Глинянчука В.Д., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позов умотивовано тим, що 17 жовтня 2018 року відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень. З змісту постанови слідує, що 17 жовтня 2018 року на 132-138 кілометрах автодороги Т-03-08 «Любомль Дубечне Здомишель Ратне -- Камінь-Каширський -- Любешів» відповідачем виявлено незадовільний стан в утриманні дорожнього покриття та технічних засобів регулювання дорожнього руху згідно з Державним стандартом України 3587-97, чим ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 1.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 140 КУпАП.

Позивач не згоден з цієї постановою з таких підстав.

Любешівський ДРП філії «Маневицька ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський автодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є структурним підрозділом без права юридичної особи дочірнього підприємства «Волинський автодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Законом України «Про автомобільні дороги» передбачено, що державне управління дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг, тому суб'єктами адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, є посадові особи Служби автомобільних доріг у Волинській області.

Отже, позивач доводить, що працівники філій дочірнього підприємства не є суб'єктами адміністративного правопорушення за статтею 140 КУпАП. На думку ОСОБА_1, це підтверджується положеннями статей 7, 13 Закону України «Про автомобільні дороги» та статей 9, 24 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якими власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами -- Державного агентства автомобільних доріг України («Укравтодор») та його органів на місцях (Служба автомобільних доріг у Волинській області), на які покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг.

За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, а тому просить скасувати постанову відповідача серії ВР № 018147 від 17 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року провадження у справі відкрито та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем докази, проаналізувавши законодавство, суд доходить таких висновків.

У відповідності з частиною першою статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до частин першої-третьої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскаржувана постанова датована 17 жовтня 2018 року. Позивач звернувся до суду 02 листопада 2018 року. ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що постанову відповідача він отримав 25 жовтня 2018 року. Зазначена інформація підтверджується відомостями он-лайн сервісу державного підприємства «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення з ідентифікатором № 270.

Таким чином, причини пропуску звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду необхідно визнати поважними.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналіз диспозиції частини першої статті 140 КУпАП дає підстави для висновку, що об'єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона правопорушення визначається у формі порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Субєкт адміністративного проступку лише посадові особи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 17 жовтня 2018 року на 132-138 кілометрах автодороги Т-03-08 «Любомль Дубечне Здомишель Ратне -- Камінь-Каширський -- Любешів» відповідачем виявлено незадовільний стан в утриманні дорожнього покриття та технічних засобів регулювання дорожнього руху згідно з Державним стандартом України 3587-97, чим ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 1.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 140 КУпАП.

З змісту постанови слідує, що на момент її винесення ОСОБА_1 тимчасово виконував обовязки начальника Любешівського ДРП. Посилання на підставі чого (закон, посадова інструкція, наказ тощо) було встановлено, що відповідач є субєктом правопорушення, передбаченого статтею 140 КУпАП, відсутні.

Крім того, в тексті оскаржуваної постанови конкретно не вказано місце, де було виявлено незадовільний стан дороги, не зазначено яких саме норм Державного стандарту України 3587-97 не дотримано.

Суду не надано акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно зі статтею 10 «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно пунктами 9, 10 статті. 11 зазначеного Закону основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації.

Відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг, органом управління автомобільними дорогами у Волинській області є Служба автомобільних доріг у Волинській області.

Отже, встановити чи позивач є субєктом адміністративного проступку, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, наявними у суді матеріалами неможливо.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови відповідача від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 з надісланням справи на новий розгляд для додаткового з'ясування обставин, які викладені у цьому судовому рішенні, що відповідає пункту 2 частини третьої статті 286 КАС.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2серії ВР № 018147 від 17 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслати Управлінню патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на новий розгляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Д. Глинянчук