Справа № 759/4321/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/4321/18 Головуючий у 1-й інстанції: Сенько М.Ф.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.В.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року

у справі №759/4321/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просила визнати протиправною дії інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Скряги О.В. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 83-ДК/0018ПО/08/01/-18 від 19.03.2018 року, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на відсутність з її боку порушень вимог використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництва торгівельно-житлового та офісного комплексу, та в свою чергу протиправність прийнятої постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки позивачем не було допущено порушень використання земель не за цільовим призначенням, та крім того станом на час прийняття рішення судом першої інстанції набрало законної сили рішення суду у справі №826/5138/18, яким визнано протиправними висновки викладені акті перевірки від 19.02.2018 та прийняті на його підставі накази.

Відповідачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працює директором Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРСЕРВІС-ТРЕЙД".

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРСЕРВІС-ТРЕЙД" є замовником об'єкту Реконструкції (нове будівництво) нежитлового будинку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями на АДРЕСА_1.

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки від 05.12.2014 за № 196 (кадастровий номер - НОМЕР_2) укладеного на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2013р. № 363/9851.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 12.12.2014 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер - НОМЕР_2 відноситься до категорії земель: землі житлової та громадської забудови (а.с.27).

12 грудня 2014 року за заявою позивача було внесено зміни щодо виду використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_2), а саме вид використання з "для експлуатації, обслуговування та реконструкції нежитлової споруди магазину" змінено на "для реконструкції нежитлової споруди-магазину під торгівельно-житловий та офісний комплекс з подальшою його експлуатацією та обслуговуванням".

19 лютого 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Поночовним А.П. проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до акту перевірки від 19.02.2018 року № 83-ДК/34/АП/09/01-18, встановлено, що земельна ділянка, площею 0,1180 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 передано ТОВ «СПЕКТРСЕРВІС-ТРЕЙД» у короткострокову оренду на 5 років для експлуатації, обслуговування та реконструкцію нежитлової споруди - магазину на АДРЕСА_1, проте на ділянці будується багатоквартирний будинок (побудовано 19 поверхів), розташовано тимчасові споруди і відділ продажу. (а.с.14-15).

22 лютого 2018 року ОСОБА_2 отримала лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 19.02.2018 року про виклик для дачі пояснень в зв'язку з використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

13 березня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Скрягою О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 83-ДК/0017П/07/01/-18, вчинене ОСОБА_2 В протоколі зазначено, що 19.02.2018 при виїзді на місце встановлено, що земельна ділянка, 0,1180 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, використовується не за цільовим призначенням чим порушено вимоги ч. 1 ст.ст. 96, 211 Земельного кодексу України. Відповідальність за вчинене правопорушення, передбачена ст. 53 КУпАП та г) ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України. Копія протоколу вручена ОСОБА_2 - особі, відносно якої він складений та останню повідомлено про розгляд справи на 19.03.2018 року.

На підставі акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було прийнято постанову №83-ДК/0018ПО/08/01/18 від 19.03.2018 про накладення адміністративного стягнення, якою. за порушення вимог п. а) ст. 96 та п. г) ст. 211 Земельного кодексу України ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та прийнятою постановою про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений законом, та правомірно виніс рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки на підставі акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.02.2018 встановив порушення ОСОБА_2 вимог Земельного кодексу України.

Однак дослідивши матеріали справи та перевіривши оскаржуване рішення, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 12.12.2014 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер - НОМЕР_2 відноситься до категорії земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для реконструкції нежитлової споруди-магазину під торгівельно-житловий та офісний комплекс з подальшою його експлуатацією та обслуговуванням.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, у справі №826/5138/18 за позовом ТОВ «СПЕКТРСЕРВІС-ТРЕЙД» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: Головне управління Держгеокадастру про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії було задоволено позовні вимоги ТОВ «СПЕКТРСЕРВІС-ТРЕЙД». Зазначене рішення набрало законної сили 25 вересня 2018 року.

Відповідно до зазначеного рішення суду встановлено, що висновки державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київський області - в.о. начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у м. Києві Скрягою О.В. та головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у м. Києві Поночовним А.П. про те, що земельна ділянка з кадастровим номер - НОМЕР_2 використовується з порушенням вимог п. а) ч.1 статті 96 Земельного Кодексу України, а саме не за цільовим призначенням, - не підтверджено матеріалами справи. Крім того суди дійшли висновків, що висновки, викладенні в акті перевірки є неправомірними. Відповідно, прийняті на підставі акту перевірки накази є протиправними, тому підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки рішенням суду в адміністративній справі №826/5138/18, яке набрало законної сили, не підтверджено правомірності висновків контролюючого органу в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства, що став підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2018 №83-Дк /0018По/08/01/18, то при розгляді цієї справи, в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України, такі обставини доказуванню не підлягають.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, але в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року № 6-327цс15.

Разом з цим відповідачем не було надано належних та допустимих доказів у спростування обставин встановлених рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року у справі №826/5138/18.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Водночас не підлягають задоволенню вимоги в частині визнання протиправними дій інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Скряги О.В., оскільки відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справи, проте в межах зазначеної статті не наділений повноваженнями визнавати недійсними дії суб'єкту владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Відповідно до ч.6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки за поданий позивачем позов, апеляційну скаргу було сплачено судовий збір у розмірі 1761,50 грн. (704 +1057,50), то стягненню на користь позивача за рахунок відповідача підлягає сума 1761,50 грн.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 83-ДК/0018ПО/08/01/-18 від 19.03.2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 83-ДК/0018ПО/08/01/-18 від 19.03.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1761, 50 грн. (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області (м. Київ, вул. Серпова, 3/14, м. Київ, 03115, )

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 27 листопада 2018 року.