Справа № 431/4865/18
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/4865/18
Провадження № 2-а/431/56/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Старобільський районний суд Луганської області в складі :

головуючого судді Колядова В.Ю.,

при секретарі Хорольській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Старобільського районного суду Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В И Р І Ш И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Луганської області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

. Вимоги позову обґрунтовував тим, що 31.08.2018 року поліцейським управління патрульної поліції в Луганській області , в м. Сєвєродонецьк Луганської області відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП , а саме за зупинку на перехресті , чим зобовязали позивача сплатити штраф у розмірі 255 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову протиправною та такою , що підлягає скасуванню з підстав, що зупинка була необхідною у звязку з тим , що під час руху в нього випала контактна лінза з правого ока і він не міг в такому стані продовжувати рух оскільки це могло призвести до аварійної ситуації. Одразу після зупинки позивач ввімкнув аварійний сигнал , та коли вже збирався продовжити рух після знаходження контактної лінзи його зупинила поліцейська патрульна машина. Поліцейський повідомив про про порушення правил дорожнього руху. На місці було складено постанову про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач підписав постанову та повернувся до свого транспортного засобу. Поліцейський не надав позивачу копії постанови та не надав можливості ознайомитись з фото та відео матеріалами справи. Позивач вважає зазначені дії грубим порушенням його прав на оскарження дій посадових осіб.

Позивач був відсутнім в судовому засіданні, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності , наполягав, що відповідач незаконно виніс постанову та наклав на нього стягнення, оскільки він не порушував правил дорожнього руху. Вважає, що дана постанова винесена при неповному дослідженні всіх фактичних обставин справи, відповідач належним чином не дослідив і не надав оцінки доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, тому вважає постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не надано суду відеозапис на диску, що використовувався при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пояснення свідків у справі про адміністративне правопорушення відсутні, інших додаткових доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України суду не представлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 оскільки дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. ст. 245, 251, 280 КпАП України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим для ефективного захисту порушених прав позивача адміністративний позов задовольнити частково, виклавши зміст задоволених вимог таким чином, щоб реально відновити порушені відповідачем як суб'єктом владних повноважень права позивача.

Таким чином, задовольняючи позов частково, суд вважає доцільним скасувати постанову від 31.08.2018 року винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Луганській області в справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 19, 77, 241-246 КАС України, ст.293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 31 серпня 2018 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Луганській області по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Колядов В.Ю.