Справа № 179/2310/18
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Бондар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СППП Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_3 (далі-позивач), звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора СППП Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (далі-відповідач) в якому просить: скасувати постанову серії ДП 18 № 079251 від 17.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою серії ДП 18 № 079251 від 17.10.2018 року до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ним вимог дорожнього знаку 3.3 в смт. Магдалинівка під час керування автомобілем НОМЕР_1. З вказаною постановою не погоджується з тих підстав, що працюючи водієм здійснював перевезення вантажу ліс, дрова в пункт відвантаження смт. Магдалинівка, що підтверджується товарно-транспортною накладною, окрім того за своїм фізичним станом знак не помітний в темну пору доби, що не відповідає ДСТА 4100-2014. Враховуючи те, що інспектором поліції не взято до уваги той факт, що він як перевізник здійснювання перевезення вантажу на підставі ТТН в смт. Магдалинівка, просить скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Позивач в судове засідання не прибув, до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачем подана заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 079251 від 17.10.2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Підставою для накладення стягнення, є те, що ОСОБА_1 17.10.2018 року 18:30 керував ТЗ ЗИЛ 131 днз АЕ9437СВ, в смт. Магдалинівка, по вул. Центральній, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонений», а саме рухався в зоні даного дорожнього знаку, чим порушив вимоги ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пояснення правопорушника в постанові не зазначені, до постанови нічого не додано.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 31.1. Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У відповідності до розділу 33 Правил дорожнього руху України дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено". Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.»

Не поширюється дія знаків: 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов'язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб'єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Таким чином, в порушення ст.77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, не надано доказів фіксування допущеного правопорушення позивачем.

Окрім того, як вбачається з наданої до матеріалів справи товарно-транспортної накладної на перевезення деревини автомобільним транспортом від 17.10.2018 року водій ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу ліс, дрова для палива в смт. Магдалинівка. Вантажоодержувач ФОП ОСОБА_3 Вказана обставини не враховувалась інспектором при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином водій мав право їхати в зоні дії дорожнього знаку 3.3 з метою обслуговування громадян, так як перевозив вантаж по смт. Магдалинівка.

Окрім того, з наданого позивачем фото зображення дорожнього знаку вбачається його фізично зношений стан, наявність тріщин та часткове знищення зображення, що може свідчити про його обмежену видимість в темну пору доби.

Згідно п. 8.2-1 ПДР - дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Вказане може свідчити про невідповідність фізичного стану знаку вимогам ДСТУ4100-2014.

Відповідач не в повному обсязі виконав вимоги закону щодо зясування обставин правопорушення та не виконав всіх вимог щодо здійснення дій щодо доведеності вини позивача у скоєнні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути прийнята судом як беззаперечний докази вини позивача, оскільки викладені в ній відомості спростовані в судовому засіданні іншими доказами по справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 243-245, 250 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 079251 від 17.10.2018 року.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Кошля