Справа № 520/9237/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 листопада 2018 р. справа № 520/9237/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 (вул. Механізаторська, буд.17,с. Винники, Нововодолазький район, Харківська область, 63233, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (вул. Партизанська, буд.12, м.Сєверодонецьк, Луганська область,93400, ) третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) про скасування акта,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016р. про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014р. про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.08.2016 року відповідачем прийнято рішення про скасування рішення Управління ДМС України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ОСОБА_2. Спірне рішення позивач вважає незаконним, прийнятим з порушенням вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та ЗУ "Про громадянство України", оскільки станом на момент прийняття рішення про оформлення набуття позивачем громадянства УДМС України в Луганській області перевірялись надані документи, будь-яких порушень законодавства встановлено не було. Таким чином, обґрунтування відповідачем рішення про скасування громадянства ОСОБА_3 ОСОБА_2 огли свідомим поданням неправдивих документів не відповідає дійсності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - ОСОБА_4 (договір від 03.02.2018 р., свідоцтво серії ЗР№21/1272 від 28.11.2017 р.) прибув у судове засідання, склав на адресу суду клопотання, в якому просив розглядати справу в порядку письмового провадження, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином.

У письмовому відзиві на позов (а.с.44-57) вказав, що відповідно до наказу ДМС України відповідачем проведено перевірку матеріалів справ про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 ЗУ "Про громадянство України", рішення за якими були прийняті УДМС України у Луганській області у період з 01.09.2014 р. по 31.12.2015 р., в тому числі і справи позивача. За результатами зазначеної перевірки виявлено низку порушень законодавства України при оформленні та прийнятті рішень про набуття громадянства позивачем, зокрема, встановлено факт надання неправдивих документів позивачем.

Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, у судове засідання не прибув, правом надати письмові пояснення не скористався.

Суд з урахуванням положень частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, доходить висновку про необхідність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та відзив на позов, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 06.11.2014 р. до УДМС України в Луганській області зі Старобільського РВ УДМС у Луганській області надійшла заява та матеріали справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" від громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_5, 27.12.1963 р.н.(а.с.59-60).

Згідно змісту заяви, підставою для набуття громадянства є постійне проживання на території України до 24.08.1991 р. батьків позивача, а саме матері ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем 26.11.2014 р. прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України" ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли (а.с.60).

26.11.2014 р. УДМС України в Луганській області на ім'я позивача оформлено довідку про реєстрацію особи громадянином України №44/34, на підставі якої позивач 26.11.2016 р. був документований паспортом громадянина України серії ЕЛ №002498 (а.с.64).

24.06.2016 р. на адресу УДМС України в Луганській області надійшов наказ Державної міграційної служби від 23.06.2016 р. №111/АГ "Про проведення безвиїзної (дистанційної) перевірки Управління ДМС України у Луганській області щодо дотримання вимог законодавства".

На виконання наказу ДМС України від 23.06.2016 р. №111/АГ, здійснено перевірку матеріалів справ про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 ЗУ "Про громадянство України", рішення за якими були прийняті УДМС України в Луганській області у період з 01.09.2014 р. по 31.12.2015 р., в тому числі і справи позивача.

За результатами проведеної службової перевірки законності набуття громадянства України ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли складено довідку №6.5/8776 від 09.08.2016 р. (а.с.62-63).

Згідно змісту довідки рекомендовано підготувати подання про скасування рішення УДМС України в Луганській області від 26.11.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 "Про громадянство України".

На виконання вимог висновку було підготовлено подання №19 від 31.08.2016 р. та прийнято рішення про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів разом з дітьми: ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_11 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.92).

Начальником УДМС України в Луганській області 31.08.2016 р. (вих.№12/3-22190 від 01.09.2016р.) складено довідку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (а.с.93).

З огляду на вказані вище обставини, 31.08.2016 р. відповідачем прийнято рішення про скасування рішення УДМС України в Луганській області про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст.8 ЗУ "Про громадянство України" громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (далі Закону №2235-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Як визначено приписами п.2 ст. 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_9, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

В той же час, положеннями ст.17 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 п.2 ст.19 Закону №2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

При цьому, відповідно до приписів ст. 21 Закону №2235-ІІІ рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно із ст. 24 Закону №2235-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, один раз на півріччя інформує Комісію при Президентові України з питань громадянства про виконання рішень Президента України з питань громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження, передбачені частиною першою цієї статті, стосовно осіб, які проживають на території України.

Суд зазначає, що Указом Президента України "Питання Державної міграційної служби України" №405/2011 від 06.04.2011 затверджено Положення про Державну міграційну службу України.

Відповідно до положень п. 7 Положення про Державну міграційну службу України ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в областях, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно з п. 88 Порядку провадження, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Згідно з п.п. 96, 97 Порядку провадження, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в області.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в області або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Отже, за приписами вищенаведеного Порядку, рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України приймаються начальником головного управління (управління) міграційної служби в області або його заступником на підставі подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку.

Надаючи оцінку підставам скасування громадянства України ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, при зверненні з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем до міграційної служби було надано свідоцтво про народження ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, паспорт позивача, що виданий 26.07.2010 р. МВС Р.ОСОБА_1, копія будинкової книги м.Брянка, в якій міститься запис, що мати позивача - ОСОБА_1 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала на території України станом на 24.08.1991 р. за адресою: Луганська обл., м.Брянка, вул. Луганська, буд.85, та свідоцтва про народження дітей.

При проведенні перевірки підстав набуття громадянства України громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли відповідачем не перевірялось підтвердження факту постійного проживання матері позивача на території України, оскільки органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження в м.Брянка Луганської області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції.

За таких обставин відповідач прийшов до висновку, що процедура набуття громадянства України ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем Республіки Азе6рбайджан, відбулась в порушення вимог чинного законодавства України.

На думку суду, ця вищезазначена виписка з будинкової книги свідчить про те, що ОСОБА_1 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 могла проживати станом на 24.08.1991 р. за вказаною адресою. Доказів зворотного суду не надано. Суд не має можливості приймати рішення на припущеннях.

Щодо підписів позивача у заяві про оформлення набуття громадянства України та заяві анкеті на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, суд зазначає, що доказів того, що підписи були проставлені різними особами, відповідач суду не надав, тому даний факт суд не бере до уваги.

Крім того, відповідачем не надано доказів в пітрведження трвердження про фіктиність свідоцтв про народження дітей позивача, вказані висновки УДМС України в Луганській області також грунтуються на припущеннях.

Як зазначає відповідач, згідно дати-штампу ДПС України, проставленому у паспорті громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, № Р1903646, копія якого долучені до справи, останній прибув на територію України 02.11.2014 р. через пункт пропуску "Харків", але перевіркою особи ОСОБА_3 за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обліку інформації з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан" було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, за паспортним документом № Р1903646, не значиться, державний кордон України не перетинав, що також свідчить про не справжність проставленого дата-штампу.

Проте суд зазначає, що відповідачем не заперечується той факт, що 06.11.2014 р. до УДМС Луганської області зі Старобільського РС УДМС у Луганській області надійшло клопотання та матеріали справи про оформлення набуття позивачем громадянства України. 26.11.2014 р. позивач був документований паспортом громадянина України та для таких дій йому було необхідно бути присутнім на території України. Таким чином, як що відповідач вважає, що дата-штампу є не справжньою, а позивач по факту знаходиться на території України, останній повинен був довести суду, коли саме позивачем перетинався кордон, чи були зафіксовані порушення перетину кордону або надати суду будь-які інші докази в обґрунтування своєї правової позиції.

Тому суд вважає, що без особистого знаходження позивача на території України, не можливо було б вчинити дії по оформленню набуття громадянства України, що спростовує доводи відповідача.

Також суд зазначає, що реєстрація позивача та ще п'ять осіб за адресою: вул.Леніна, 44, с.Шпотине, Старобільського району, які не є родичами між собою та не мають жодного відношення до позивача, не свідчить про свідомо неправдиві відомості або подання фальшивих документів та ніяким чином не може бути перешкодою для оформлення громадянства позивачу.

Позивач зазначає, що його було знято з реєстрації за вищевказаною адресою та місце проживання зареєстровано за новою адресою:63233, Харківська область, Нововодолазький район, с. Винники, вул. Механізаторська, буд.17, що підтверджується дослідженою судом та наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України позивача.

Таким чином, з наданих суду письмових пояснень та матеріалів справи встановлено, що документи, які надані позивачем ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, для оформлення набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" не містять у собі неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, жодна з підстав яка була зазначена у Довідці в ході проведення перевірки не була обґрунтована та підтверджена належними доказами. Тому суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення про припинення позивачу громадянства України.

Відповідно до Порядку №215/2001 Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Отже, прийняття відповідного рішення відбувається на підставі поданих заявником документів, які перевіряються посадовими особами на предмет їх відповідності та встановлення обставин, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Таким чином, подана позивачем заява з до даними до неї документами була перевірена фахівцями відповідача та за результатами чого відповідачем 26.11.2014 р. прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України" ОСОБА_3. Відповідачем не надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Паспорт громадянина України було отримано позивачем на підставі Закону України "Про громадянство України".

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ОСОБА_12 України від 26.06.1992 р., №2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Отримавши паспорт громадянина України ОСОБА_12 надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги закону щодо набуття громадянства України.

Конституційний Суд України у Рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 висловив правову позицію, відповідно до якої рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Відповідач, виявивши допущене порушення процедурних норм посадовою особою державного органу та не довівши жодним чином протиправності дій позивача, встановив негативні наслідки саме для позивача, що є неприпустимим.

Підсумовуючи вищевикладене рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 року про скасування рішення про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3 унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей на підставі ст. 21 ЗУ "Про громадянство України" недійсне, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Також, пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Пічкур проти України" зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", Європейський суд з прав людини визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністров'я (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст.1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Як зазначено в п. 333 цього рішення: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зауважень відповідача стосовно строку звернення до суду суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що про спірне рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 року про скасування рішення про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли, ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач дізнався лише 25.05.2018 р., коли представник ОСОБА_4 отримав відповідь від відповідача на адвокатський запит.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав 25.05.2018 року, а звернувся до суду з даним позовом 24.10.2018 року, тобто в межах строку встановленого ст.122 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 7, 19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 ОСОБА_5 огли до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування акту, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 року про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області () на користь ОСОБА_3 ОСОБА_2 огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 63233, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с.Винники, вул. Механізаторська, буд.17) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко