Справа № 295/4403/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 листопада 2018 року м. Житомир справа №295/4403/18
категорія 11.5
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій незаконними, скасування постанови,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом, в якому просить:
- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1;
- скасувати постанову про накладення штрафу від 02.04.2018 у виконавчому провадженні №55942349.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки невиконання судового рішення боржником у виконавчому провадженні №55942349 пов'язане виключно із відсутністю відповідного бюджетного фінансування, вказані дії безпідставно було розцінено відповідачем як невиконання судового рішення з неповажних причин. Вказує, що оскільки можливість виконання судового рішення безпосередньо не залежить від дій чи бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а пов'язано виключно з відсутністю бюджетних асигнувань, вказані обставини є поважними, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу від 02.04.2018 винесена без достатніх правових підстав та без врахування усіх фактичних обставин справи.
2. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 квітня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №295/4403/18 за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Судовий розгляд справи у відкритому судовому засідання призначений на 15 червня 2018 року о 10:00.
4. В судовому засіданні, призначеному на 15 червня 2018 року о 10:00 представником відповідача заявлено клопотання про передачу адміністративної справи за підсудністю від 14 червня 2018 року (а.с. 32).
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2018 року адміністративну справу №295/4403/18 передано на за підсудністю на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.
5. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Липа В.А.) від 16 липня 2018 року справу №295/4403/18 прийнято до провадження. Встановлено сторонам та учасникам справи процесуальні строки для надання заяв по суті справи. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 серпня 2018 року о 09:30.
6. 29 серпня 2018 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву вих. №55942349 від 29 серпня 2018 року (а.с. 47-49).
7. Судовий розгляд справи, призначений на 29 серпня 2018 року о 09:30 було відкладено на 17 вересня 2018 року о 09:30 для надання позивачу строку для подання відповіді на відзив (а.с. 70).
8. 04 вересня 2018 року представником позивача до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 163, частиною другою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подано відповідь на відзив вих. №4062/08 від 03 вересня 2018 року (а.с. 73-75).
9. Судовий розгляд справи, призначений на 17 вересня 2018 року о 09:30 було відкладено на 01 жовтня 2018 року о 09:00 у зв'язку із перебуванням головуючого судді Липи В.А. на лікарняному (а.с. 78).
10. 01 жовтня 2018 року на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання представника відповідача від 28 вересня 2018 року про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 81).
Судовий розгляд справи, призначений на 01 жовтня 2018 року о 09:00 було відкладено на 03 жовтня 2018 року о 10:15 у зв'язку із неявкою сторін і учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце проведення судового слухання (а.с. 83).
11. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без руху. Позивачу роз'яснено усунути зазначені в ухвалі суду недоліки шляхом надання до суду належного доказу сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
13. У відповідності до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року №306 та витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2018 року головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №295/4403/18 визначено суддю Попову Оксану Гнатівну.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року прийнято до провадження та продовжено розгляд адміністративної справи №295/4403/18. Призначено відкрите судове засідання у справі на 27 листопада 2018 року о 14:00 в приміщенні Житомирського окружного адміністративного суду за адресою: м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, зал №3.
14. В судове засідання, призначене на 27 листопада 2018 року о 14:00 прибув представник позивача, перед початком судового засідання подав до відділу документального забезпечення суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача від 28 вересня 2018 року про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 81).
У строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 КАС України та ухвалою суду від 20 листопада 2018 року, відзив на позовну заяву не надіслав.
Суд звертає увагу, що у зв'язку зі зміною складу суду та у відповідності до положень статей 31-33 КАС України, розгляд справи було розпочато спочатку, із поновленням сторонам та учасникам справи процесуальних строків для подання заяв по суті вказаної справи. Зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом пяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі шляхом надіслання відзиву на офіційну електронну поштову адресу суду.
Відповідно до наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу суду від 20 листопада 2018 року було отримано відповідачем 23 листопада 2018 року. Враховуючи вищевикладене, граничним строком подання відзиву на позовну заяву є 28 листопада 2018 року.
Частиною четвертою статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання та неподання відповідачем відзиву у відповідності до ухвали суду від 20 листопада 2018 року, доводи та заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог розглядаються судом у обсязі та в межах, визначених у відзиві на позовну заяву вих. № 55942349 від 29 серпня 2018 року (а.с. 47-49).
Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п'ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Наголошує, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв у межах, на підставі та в порядку, визначеному чинним законодавством, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
17. Статтею 129-1 ОСОБА_2 України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2018 року ВП №55942349 була надіслана сторонам виконавчого провадження ВП №55942349 супровідним листом вих. №3.2/2136-2137 від 06 березня 2018 року (а.с. 54).
23. Відповідач листом вих. №3.2/3038 від 19 березня 2018 року повідомив ОСОБА_3, що її заяву від 14 березня 2018 року розглянуто у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". Зазначено, що оскільки відомості про виконання судового рішення до відповідача не надходили, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було направлено вимогу державного виконавця від 19 березня 2018 року №3.2/3040 (а.с. 57).
25. 02 квітня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349, якою за невиконання рішення суду у повному обсязі накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн (а.с. 63).
Не погоджуючись із діями відповідача, наголошуючи, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності достатніх правових підстав та без урахування усіх фактичних обставин справи, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
28. У відповідності до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.
Частиною другою статті 19 Основного Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.
29. Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Положеннями частини першої та другої статті 18 Закону №1404-VIII врегульовано, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.
Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Пунктом першим частини першої статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Положеннями частини другої статті 63 Закону №1404-VIII закріплено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
30. Порядок перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб врегульовано, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (далі - Постанова №103).
Пунктом 1 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. "704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Згідно з пунктом 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Положеннями пункту 3 Постанови №103 встановлено перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року №988 Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").
ОЦІНКА СУДУ
32. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частині другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.
Як встановлено із матеріалів справи, підставною для вчинення спірних дій та винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу є невиконання у встановлений строк Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2018 року.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 було залишено поза увагою факт, що рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2018 року виконується із врахуванням та у відповідності до положень Постанови №103.
Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при виконанні рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2018 року правомірно застосовувало та враховувало положення Постанови №103.
33. Щодо доводів відповідача в частині ухилення боржником у виконавчому провадженні від виконання судового рішення та його фактичного невиконання без поважних причин, суд зазначає наступне.
Суд погоджується із доводами представника позивача та зазначає, що відсутність у боржника коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин.
Крім того, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає права особи на отримання бюджетних коштів.
Вказана правова позиція була висловлена Житомирським окружним адміністративним судом у рішенні від 20 липня 2018 року у адміністративній справі №279/2037/18.
Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII правові висновки Верховного Суду є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
34. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_2 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "ОСОБА_4 проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
35. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349.
Враховуючи наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349.
36. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність винесення постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349, а тому позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
37. Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Положеннями статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 1 762,00 грн судових витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №1592 від 18 жовтня 2018 року.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 194, 205, 229, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 02 квітня 2018 року ВП №55942349.
Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 1 762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 28 листопада 2018 року.

Суддя О.Г. Попова