Справа № 823/2343/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2343/18 Головуючий у 1 інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила визнати бездіяльность відповідача протиправною та зобов'язати його виплатити суму перерахованої пенсії з 01.09.2016 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 29 898 грн. 48 коп.; визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати його виплатити суму компенсації за втрату частини доходів, яка має бути виплаченою відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати чатсини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" №159 від 21.02.2001 р., у зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати перерахованої пенсії з 01.09.2016 р. по 31.12.2017 р.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, з'ясовуючи підстави та предмет позову у справі № 823/2343/18 не правильно порівнює їх і поєднує з підставами та предметом позову у справі № 823/2213/17. Так, предметом доказування у данній справі є зобов'язання відповідача виплатити суму перерахованої пенсії з 01 вересня по 31 грудня 2017 року в розмірі 29 898, 48 грн.

03 вересня 2018 року до суду апеляційної інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 р. у справі №823/2213/17 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2016 р., відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.05.2017 № та зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.05.2017 № провести ОСОБА_5 перерахунок пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 р. до моменту здійснення перерахунку без обмежень граничного розміру. Вказане рішення набрало законної сили 20.03.2018 р.

26.04.2018 р., на виконання рішення від 26.01.2018 р. у справі №823/2213/17 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, на підставі якого, 02.05.2018 р. відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження №56283881.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № від 11.04.2018 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача за період з 01.09.2016 р., відповідно до якого, доплата пенсії за період з 01.09.2016 р. по 30.04.2018 р. склала 37 277 грн. 76 коп.

Також, згідно пояснень відповідача, сума заборгованості по виплаті пенсії становить 29 898 грн. 48 коп., та буде виплачуватись, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме: з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно виплачується 50% місячного розміру підвищення пенсії; з 01.01.2020 р. до забезпечення повної виплати розрахованої суми щомісячно виплачується 100% місячного розміру пенсії.

Не погоджуючись з невиплатою підвищення пенсії у сумі 29 898 грн. 48 коп. за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В силу частини четвертої статті 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ.

Відповідно до частини першої статті 5 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Як зазначалося, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 у справі №823/2213/17 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2016 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.05.2017 № провести ОСОБА_5 перерахунок пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 р. до моменту здійснення перерахунку без обмежень граничного розміру. Вказане рішення набрало законної сили 20.03.2018 р.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказане рішення суду в частині перерахунку пенсії позивача виконано відповідачем у повному обсязі, а в частині виплати перерахованої пенсії - частково за період з 01.01.2018 року; в частині виплати перерахованої пенсії за період з 01.09.2016 р. по 31.12.2017 р. перебуває на примусовому виконанні, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ.

Як зазначалося, позивач у даній справі просить суд зобов'язати відповідача виплатити суму перерахованої пенсії з 01.09.2016 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 29 898 грн. 48 коп.; визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати його виплатити суму компенсації за втрату частини доходів.

Однак, як вірно вказано судом першої інстанції, позовна вимога в частині зобов'язання відповідача виплатити підвищення пенсії у сумі 29 898 грн. 48 коп. за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. фактично вирішена рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 р. у справі №823/2213/17, не є новою, а лише конкретизує суму такої виплати.

Як слідує з письмового відзиву відповідача, доплату до пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 року у справі №823/2213/17 за період з 01.012018 року про 31.03.2018 року ОСОБА_5 отримала в березні поточного року. При цьому, доплату пенсії на виконання судового рішення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде проведено у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що 24.02.2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 (далі - Постанова № 103).

Зазначеною постановою було внесено зміни до пункту 1 Порядку № 45, який викладено у новій редакції: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих, відповідно до абзацу першого цього пункту, пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, абзацом першим пункту 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України фактично більш чітко врегульовано питання перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції, у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських, яке було предметом розгляду Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 р.

Колегія суддів приймає до уваги те, що постанова № 103 не позбавляє позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських, згідно Постанови № 988 та права на виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, а лише визначає особливий порядок виплати заборгованості, що виникла з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (включно), у зв'язку із таким перерахунком.

На цьому ж наголосив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 02 травня 2018 року по справі №818/1076/18, зазначивши, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону № 2262-XII та Постанови № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За змістом частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII, акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Колегія суддів зазначає, що Кабінет Міністрів України у постанові № 103 не відмовився від взятого Державою зобов'язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв'язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, а тому вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Уряду, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на таке.

Колегія суддів вважає, що оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не скасовував, а навпаки, підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії, змінивши механізм реалізації цих прав (встановив особливий порядок виплати заборгованості перерахованої пенсії), то вказане рішення Уряду підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зобов'язати виплатити суму перерахованої пенсії з 01.09.2016 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 29 898 грн. є безпідставними.

Постановою № 103 визначено обов'язок відповідача проводити виплату перерахованих пенсій, призначених, згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в порядку визначеному Постановою № 103 з 01.01.2019 року.

У порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє, а на даний час права позивача в цій частині не порушені, оскільки заборгованість, що виникла за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2017 року, буде виплачуватись у порядку, встановленому абзацами третім-четвертим пункту 3 Постанови № 103, тобто, починаючи з 01 січня 2019 року, а тому колегія суддів приходить до висновку про передчасність даного позову, оскільки право позивача не порушено, а строк виплати перерахованої пенсії, відповідно до постанови КМ України №103, ще не настав.

Також, згідно статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів (в тому числі пенсії) у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

В силу статтей 3,4 вказаного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, компенсація втрати частини доходів у разі порушення строків виплати пенсії пов'язана з фактичною виплатою заборгованості пенсії за відповідний місяць.

Враховуючи вищевказане, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки підвищення пенсії у сумі 29 898 грн. 48 коп. за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. на час розгляду справи фактично не виплачено, заявлена позовна вимога про виплату компенсації втрати частини доходів є передчасною, тому задоволенню не підлягає.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2018 року