Справа № 823/1375/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1375/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Сорочка Є.О.,
при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати ОСОБА_1 довідку про його щомісячне грошове забезпечення на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.01.2000 року по 31.12.2006 року (з урахуванням уточнених позовних вимог).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , пенсіонер, є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.03.2007 року (а.с. 10).
Маючи намір перейти на альтернативний вид пенсії, 10.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного військового комісаріату, Черкаського обласного комісаріату та Галузевого архіву Міністерства оборони України із заявами, в яких просив надати довідки про його грошове забезпечення (заробітну плату) за період з 01.01.2000 року по дату звільнення зі служби, у зв`язку з виходом на пенсію у грудні 2006 року.
Листом від 28.08.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надав ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії з січня 2004 року по грудень 2006 року (а.с. 5).
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/9835 від 18.09.2017 року, надати відомості про грошове забезпечення ОСОБА_1 по Тальнівському районному військовому комісаріату за період з 01.01.2000 року по 01.01.2005 року немає можливості, оскільки згідно історичної довідки Тальнівський РВК знаходився на фінансовому забезпеченні при Черкаському ОВК, м. Черкаси, фінансові документи якого до архіву не надходили (а.с. 6).
16.03.2018 року листом № 6/7/211 ІНФОРМАЦІЯ_2 на звернення ОСОБА_1 зазначив, що в Тальнівському РВК проведено службове розслідування по факту відсутності роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення за 2000-2003 роки, в ході якого встановлено, що згідно з пунктом 30 акту «Про виділення для знищення документів, що не підлягають зберіганню» від 12.01.2005 року, було знищено грошову документацію за 2001 рік. Роздавальні відомості на виплату грошового забезпечення за 2002-2003 роки у Тальнівському РВК відсутні. За результатами розслідування встановити факт та причини відсутності роздавальних відомостей Тальнівського РВК на виплату грошового забезпечення за 2002-2003 роки неможливо. Даний випадок стався внаслідок низького рівня виконання службових обов`язків відповідальних на той час посадових осіб, притягнути яких до відповідальності неможливо (а.с.11).
Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання інформації, звернувся до суду з відповідним позовом.
З приводу даних правовідносин колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до ст. 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно із ст. 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Частиною 1 статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Щодо не суб`єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в тому випадку коли не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
ОСОБА_1 з 1994 року по 2006 рік проходив військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 та маючи намір перейти на альтернативний вид пенсії звернувся до Тальнівського РВК, Черкаського ОВК та Галузевого архіву з проханням надити довідку про його грошове забезпечення за період з 01.01.2000 року по грудень 2006 року. Однак, надати відомості про грошове забезпечення ОСОБА_1 по Тальнівському районному військовому комісаріату немає можливості.
З матеріалів справи вбачається, що в Тальнівському РВК проведено службове розслідування по факту відсутності роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення за 2000-2003 роки. В ході розслідування встановлено, що згідно пункту 30 акту «Про виділення для знищення документів, що не підлягають зберіганню» від 12.01.2005 року, було знищено грошову документацію за 2001 рік. Роздавальні відомості на виплату грошового забезпечення за 2002-2003 роки у Тальнівському РВК відсутні (позивач особисто затверджував рішення щодо знищення документів фінансової звітності).
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не володіє запитуваною інформацією, а тому не може її надати.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

v