Справа № 809/1203/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/553/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Рибачука А.І.

за участі секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 31.08.2017 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11.05.2017 №317/09/11/РРО/ в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 17000 грн. В обґрунтування позову вказує, що працівники контролюючого органу під час фактичної перевірки об'єкту, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, дійшли до помилкових висновків про здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Позивач вважає вказані твердження відповідача безпідставними, так як на алкогольному напої була акцизна марка попереднього зразка, яка є чинною до повної реалізації вказаного товару. При цьому, строк придатності відповідного алкогольного напою не закінчився, а тому не може слугувати підтвердженням відсутності акцизної марки встановленого зразка.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі №809/1203/17, яка залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року (апеляційне провадження №876/10673/17), заявлений позов задоволено, визнано протиправним та скасовано Рішення в частині застосованих фінансових санкцій в розмірі 17000 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року (адміністративне провадження №К/9901/357/17), касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Висновками Верховного Суду встановлено, що строк придатності товару, зокрема, горілки, має бути визначений або періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання. При цьому ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови», який є нормативним документом, передбачено вимоги до встановлення такого строку придатності для горілки. Проте суди попередніх інстанцій, перевіряючи наявність або відсутність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР), не дослідили чи відповідає зазначений на етикетці необмежений жодним терміном строк придатності горілки «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. 40% вимогам діючого законодавства України, що регламентує питання якості продукції, що реалізується у роздрібній торгівлі, з метою встановлення чи реалізовувалася позивачем вказана пляшка горілки без марки акцизного податку встановленого зразка.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №809/1203/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Крім цього, наголошує, що відповідно до Наказу Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» прийнято зміни до національних стандартів України з набранням чинності з 01.08.2016, зокрема, зміни №5 до ДСТУ 4256:2003 Горілки та горілки особливі. Технічні умови, пункт 10.2 розділу 10 якого викладено в новій редакції: «Строк придатності горілок і горілок особливих установлює виробник (розробник рецептури) після визначення їх прогнозованої стійкості згідно з ДСТУ 7397 і зазначає в технологічній інструкції на виробництво горілки (горілки особливої). Строк придатності горілки (горілки особливої) не повинен перевищувати її прогнозованої стійкості».

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 25.04.2017 посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, відповідно до наказу від 24.04.2017 №576 «Про проведення фактичної перевірки» та направлення на перевірку від 24.04.2017 №702, проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1

За результатами вказаної фактичної перевірки складено акт від 25.04.2017 №090057.

Проведеною перевіркою встановлено, серед іншого, зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: горілка «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. міцністю 40% по ціні 100 грн., акцизна марка АААМ 021514 03/14, дата розливу 24.06.2014, термін придатності встановлений виробником ОАО Мінськ Кристал Республіки Білорусь становить 12 місяців.

На підставі акту фактичної перевірки від 25.04.2017 №090057 Головним управлінням ДФС України в Івано-Франківській області 11.05.2017 прийнято Рішення №090057 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 27000,00 грн., з яких 10000,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, 17000,00 грн. - за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач вважає, що строк придатності горілки «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. міцністю 40% не закінчився, а тому відповідачем безпідставно застосовано до нього фінансові санкції в розмірі 17000 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон №481/95-ВР та «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (далі - Положення №1251).

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Також, підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно пункту 226.1 статті 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до пункту 20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний 4 х 20 міліметрів; діагональний 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

При цьому, пунктом 226.11 статті 226 ПК України встановлено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються. Аналогічні норми містяться в пункті 24 Положення №1251.

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, статті 226 ПК України та пункту 20 Положення №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абзац 15 частина друга).

Таким чином, законодавець прямо пов'язує можливість здійснення реалізації, зберігання (обігу) алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка із строком їх придатності, а після цього їх слід вважати такими, що не містять марок акцизного податку, встановленого зразка.

Водночас, реалізація та/або зберігання таких товарів зі спливом терміну їх придатності із марками акцизного податку попереднього зразка є порушенням вимог пункту 4 частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, що вказує на реалізацію/зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку і є підставою для притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності у вигляді штрафу за абзацу 15 частини другої статті 17 Закону.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 лютого 2018 року, яка була ухвалена у справі №809/1203/17, в постанові від 10 квітня 2018 року у справі №814/1861/16.

За змістом акту перевірки від 25.04.2017 №090057, судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючий орган виходив з того, що алкогольний напій горілка «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. міцністю 40% зберігався позивачем після закінчення строку придатності з маркою акцизного податку попереднього зразка, а тому відповідач дійшов висновку, що алкогольний напій реалізовано без марки акцизного податку встановленого зразка.

У свою чергу, згідно статті 677 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), законом або іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням (строк придатності). Строк придатності товару визначається періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання (частина 2 статті 677 ЦК України).

При цьому, Закон України «Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої сировини» містить поняття строку придатності, як проміжку часу, визначеного виробником харчового продукту, протягом якого, у разі додержання відповідних умов зберігання, транспортування, харчовий продукт зберігає відповідність обов'язковим параметрам безпечності та мінімальним специфікаціям якості.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що товар може бути безпечним лише в межах строку придатності і тільки за умови дотримання відповідних умов зберігання та не передбачає можливості та підстав для збільшення строку придатності товару.

Як встановлено судом першої інстанції, пляшка горілки «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. міцністю 40% з акцизною маркою АААМ 021514 03/14, яка була виявлена контролюючим органом під час фактичної перевірки позивача та зафіксована в акті перевірки від 25.04.2017№090057, дата розливу вказаного алкогольного напою 24.06.2014, термін зберігання встановлений виробником ОАО Мінськ Кристал Республіки Білорусь становить 12 місяців, термін придатності - необмежений з дотриманням відповідних умов зберігання. Згідно з посвідчення якості і безпеки за №3006 225 від 24.06.2014 горілка «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. 40% відповідає вимогам СТБ 978-2003, ГН 10-117-99 Республіки Білорусь. Вказані стандарти передбачають можливість встановлення терміну придатності без обмежень строком. Досліджуючи відповідність вимогам діючого законодавства України, що регламентує питання якості продукції, що реалізується у роздрібній торгівлі, зазначення на етикетці необмежений термін придатності, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Продаж товарів, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, а також товарів, строк придатності яких минув, забороняється (абзац 3 частини третьої статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до пункту 10.2 ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови» (в редакції, яка діяла на момент виготовлення пляшки горілки, що була виявлена під час перевірки) термін придатності до споживання встановлювався для горілок - 24 місяці, горілок особливих - 12 місяців з дня їх розливу.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що строк придатності товару, зокрема, горілки, має бути визначений або періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання. При цьому ДСТУ 4256:2003 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови», який є нормативним документом, передбачено вимоги до встановлення такого строку придатності для горілки.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 в справі №809/1203/17, адміністративне провадження №К/9901/357/17.

Пункт 4.4 ДСТУ 4256:2003 Горілки та горілки особливі. Технічні умови, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про стандартизацію» є нормативним документом, що встановлює технічні вимоги, яким повинна відповідати продукція, процес або послуга, та визначає процедури, за допомогою яких може бути встановлено, чи дотримані такі вимоги, містить вимоги до маркування вказаних алкогольних напоїв. Згідно пункту 4.4.1 зазначених технічних умов, кожна пляшка з горілкою і горілкою особливою повинна бути художньо оформлена з обов'язковим нанесенням маркування в доступній для споживача формі відповідно до чинного законодавства України державною мовою із зазначенням інформації, зокрема, про дату виготовлення напою і термін придатності до споживання.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що право самостійно встановлювати строк придатності горілок і горілок особливих після визначення їх прогнозованої стійкості було надано виробнику змінами №5 до ДСТУ 4256:2003 Горілки та горілки особливі. Технічні умови, які вступили в дію з 01.08.2016. До внесення вищезазначених змін у ДСТУ 4256:2003 Горілки та горілки особливі. Технічні умови був встановлений строк придатності для горілки 24 місяці, для горілки особливої 12 місяців. Тобто на момент виготовлення горілки «Немірофф «Острая клубника» об'ємом 0,7 л. міцністю 40%, а саме - 24.06.2014, законодавством встановлювався строк придатності для горілок - 24 місяці, горілок особливих - 12 місяців, який і був зазначений на виявленій під час фактичної перевірки пляшці горілки. Відтак, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими та не спростовуються висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає вірним висновок контролюючого органу про те, що строк придатності горілки «Немірофф «Острая клубника» 0,7 л. міцністю 40% закінчився, а отже алкогольний напій зберігався без марки акцизного податку встановленого зразка.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Випадки, коли алкогольні напої та тютюнові вироби вважаються немаркованими, перелічені у пункті 226.9 статті 226 ПК України та пункті 20 Положення №1251.

В даному випадку, контролюючий орган застосував до позивача фінансові санкції на підставі абзацу п'ятнадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР за зберігання алкогольного напою, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразку, строк придатності якого минув. За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановив, що Рішенням відповідача, за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, вірно застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, відтак рішення в цій частині є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.