Справа № 826/11066/15
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика», товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Златобанк», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звернулося до суду з позовом в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про нікчемність договору про розірвання від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Кирилюком Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2614, який укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та позивачем 29 жовтня 2014 року, реєстровий №3287, від 20 травня 2015 року за вих. №102;

- визнати протиправним та скасувати наказ/розпорядження про виявлену нікчемність правочинів (договорів), зокрема договору про розірвання іпотеки;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про нікчемність договору про розірвання іпотеки від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2614, який укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та позивачем 29 жовтня 2014 року, реєстровий №3287, від 20 травня 2015 року за вих. №102;

- зобов'язати відповідача утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договору про розірвання іпотеки від 31 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2614, який укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та позивачем 29 жовтня 2014 року, реєстровий №3287.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційних скаргах позивач та товариство з обмеженою відповідальністю «Біпродукт», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

10 лютого 2016 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.ст.21, 22, ч.ч.1, 4, 5 ст.41 Конституції України.

Водночас, станом на 22 листопада 2018 року судом конституційної юрисдикції остаточного рішення не прийнято, а тому обставини, які були підставою для зупинення провадження у даній справі, не відпали.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи та звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що у зв'язку з тривалим розглядом справи судом апеляційної інстанції може бути порушене право заявника на законне сподівання щодо відновлення порушених, на його думку, прав, у актуальний для заявника час.

Крім того, в силу ст.152 Конституції України Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, до дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чи певних його положень, зазначений Закон має застосовуватись до правовідносин, що ним регулюються, в тому числі і в даній справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що з метою забезпечення розгляду справи у межах розумного строку та реалізації права юридичної особи на доступ до правосуддя апеляційне провадження у справі підлягає поновленню з наведених вище підстав.

Керуючись 237, 310, 321, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В

Поновити апеляційне провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Златобанк», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена в повному обсязі 27 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна