Справа № 815/694/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/694/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аламак-транс» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аламак-транс» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 вересня 2017 року № .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як за результатами проведеної камеральної перевірки позивача контролюючим органом обґрунтовано встановлено порушення норм податкового законодавства.

В даному випадку, податковий орган вважає, що товариством безпідставно зареєстровано дві ідентичні податкові накладні, що складені за наслідком проведення однієї господарської операції позивача з його контрагентом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Аламак-транс» за червень 2017 року, внаслідок чого 17 серпня 2017 року складено акт перевірки № 5918/15-32-12-01-12/28437961 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Аламак-транс».

При цьому, перевіркою встановлено, що у перевіряємий період товариством допущено порушення норм податкового законодавства, зокрема, вимог «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 та п. 200.2 ст. 200 ПК України.

В свою чергу, за наслідком виявлення вищезазначених порушень, податковим органом 25 вересня 2017 року складено та направлено товариству податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з ПДВ, на загальну суму 16 266,25 грн. (13 013,00 грн. - за основним платежем, а також 3 253,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо відсутності порушення податкового законодавства з боку позивача у перевіряємий період, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників ПДВ з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно п. 76.3 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин товариством оскаржено податкове повідомлення-рішення від 25 вересня 2017 року № , яким йому за наслідком проведеної камеральної перевірки збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з ПДВ, на загальну суму 16 266,25 грн.

При цьому, як встановлено податковим органом, товариством у своїй податковій звітності за перевіряємий період занижено свої податкові зобов'язання з ПДВ, за наслідком проведення господарських операцій з контрагентом ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН».

В даному випадку, між TOB «АЛАМАК-ТРАНС» (в особі виконавця) та TOB «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН» (в особі замовника) укладено договір на організацію перевезень від 08 листопада 2013 року № 20130719 (а.с. 19-21).

За наслідком виконання умов вказаного договору товариством виписано податкову накладну № 42 від 23 червня 2017 року.

В свою чергу, товариством вчинено дії з реєстрації вказаної накладної у ЄРПН, проте у зв'язку з її блокуванням, товариством в той же день подані на реєстрацію ще чотири податкові накладні (№ 62, № 63, № 69, № 82) які стосуються однієї і тієї ж господарської операції по взаємовідносинам з TOB «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН».

При цьому, реєстрація ПН № 69, ПН № 62 та ПН № 63 зупинена податковим органом, що підтверджується наданим з ЄРПН витягом.

Щодо ПН № 42 у витязі ЄРПН зазначено, що вона зареєстрована 18 липня 2017 року на підставі Закону України № 6776-д «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

В свою чергу, п'ята ПН № 82 зареєстрована податковим органом в ЄРПН лише 14 серпня 2018 року.

При цьому, на час подання декларації з ПДВ за червень 2017 року, а саме 20 липня 2017 року, відповідна податкова накладна не зареєструвалась у реєстрі і перебувала з невизначеним статусом.

Внаслідок чого, подаючи 20 липня 2017 року податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року TOB «АЛАМАК-ТРАНС» у додатку 5 до неї включило податкову накладну № 42 (яка зареєстрована 18 липня 2017 року) щодо контрагента TOB «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН» (ІПН 37), вказавши ПДВ, у розмірі 4337,62 грн.

Проте, як зазначено вище, в подальшому 14 серпня 2017 року ГУ ДФС у Одеській області додатково здійснило реєстрацію ПН № 82 і провівши 17 серпня 2017 року камеральну перевірку декларації з ПДВ за червень 2017 року встановило порушення заповнення декларації і заниження значення ПДВ, чого на момент складання і подачі TOB «АЛАМАК-ТРАНС» декларації не допускалось.

При цьому, у межах спірних правовідносин виникла ситуація реєстрації у ЄРПН двох однакових податкових накладних №42 (у реєстрі ) та № 82 (у реєстрі ), які стосуються однієї і тої ж господарської операції.

Між тим, колегія зазначає, що ПН № 42 зареєстрована 18 липня 2017 року на підставі Закону України № 6776-д «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

Проте, станом на 18 липня 2017 року вказаний закон не набрав чинності.

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції про реєстрацію податкової накладної № 42 у ЄРПН вбачається, що рішенням комісії ДФС № 47704/38437961 від 07 серпня 2017 року відмовлено у реєстрації поданої накладної.

Внаслідок чого, станом на момент перевірки, а саме 17 серпня 2018 року в ЄРПН повинні знаходитись дані тільки щодо однієї ПН № 82, яка зареєстрована 14 серпня 2017 року, що спростовує викладені твердження податкового органу в акті камеральної перевірки.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку, у поданій податковим органом апеляційній скарзі виключно викладено встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, а також перелічено норми податкового законодавства України.

При цьому, окрім загальних посилань на необхідність встановлення всіх обставин справи та вірного застосування норм матеріального та процесуального права, подана апеляційна скарга не містить жодного конкретного доводу щодо помилковості зроблених судом першої інстанції висновків.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги на користь Державної судової адміністрації України, у сумі 2 643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три) гривні, на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; № рахунку отримувача - 6001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян