Справа № 2а-10334/10/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Галицькому районі м.Львова до ОСОБА_1 з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України у Львівській області про стягнення податку, -

в с т а н о в и в :

ДПІ у Галицькому районі м.Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 28740 грн. 00 коп.

Підставами позову, на думку контролюючого органу, є те, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Позивач до суду подав письмове заперечення на позов, в якому зазначив що видана довідка позивачем від 28.10.2010 року за №17400/17-120/6 не відповідає нормам законодавства, необґрунтована та не підтверджує існування узгодженого податкового зобовязання. На підтвердження своїх доводів зазначає наступне, що відсутність документів про сплату відповідних податків реєстрація, перереєстрація і технічний огляд транспортних засобів не проводяться. Дана довідка, підтверджує наявність в матеріалах справи МРЕВ квитанції про сплату відповідної суми податку. Окрім того, позивачем не дотримано процедури, визначеної Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181, податкове зобовязання не є узгодженим, податкове повідомлення, податкові вимоги позивачем не виносились, відповідачу не направлялись. Довідка, яка є підставою заявленого позову, відповідачу взагалі не направлялась. Про її існування стало відомо у звязку із предявленням даного позову про стягнення заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Згідно з ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року за №1963-XII (чинного на момент винекнення податкового боргу), платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Як вбачається з додатку до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУМВСУкраїни у Львівській області від 31.08.2010 року за вих.№9/2074, ОСОБА_3 14.10.2009 року здійснив першу реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES BENZ Sprinter, 2002 року випуску.

Відповідно до ч.1 ст.5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу вбачається, що відповідач повинен був сплатити 28740 грн. 00 коп.

В матеріалах справи наявна довідка ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 28.10.2010 року за №17400/17-120/6, відповідно до якого кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів від ОСОБА_1 в сумі 28740 грн. 00 коп. до місцевого бюджету Галицького району м.Львова не надходили.

Також в матеріалах справи наявна копія квитанції від 15.10.2009 року №9474.203.5 якою ОСОБА_1 сплачувала податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу в розмірі 28740 грн. 00 коп.

Законом № 1963-ХІІ встановлюється податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Частина 1 статті 5 Закону № 1963-ХІІ встановлює строки сплати податку, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Стаття 6 цього Закону встановлює порядок обчислення і сплати податку, частини шоста та восьма цієї статті передбачає, що у разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до підпункту 1.2 стаття 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181 III (даний закон був чинний на момент здійснення даних правовідносин) (далі - Закон № 2181-ІІІ) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений статтею 5 цього Закону.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що законодавство зобов'язує податковий орган з метою узгодження сум податкового зобов'язання контролюючим органом, як суб'єктом владних повноважень, приймати податкові повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом відповідного рішення не приймалось, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №2а-12468/10/1370, а тому суд, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Інші доводи сторін не можуть бути покладені в основу мотивації судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів до бюджету є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судові витрати не належить стягувати з сторін.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 листопада 2018 року

.

Суддя В.Я.Мартинюк