Справа № 810/751/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/751/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила: зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області провести індексацію пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по вересень 2017 року включно 221,7%; зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку у Києво-Святошинському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком (а.с. 8).

16 січня 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась до Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою (а.с. 7), в якій просила здійснити індексацію пенсії помісячно з 01.01.2014 року по жовтень 2015 року з урахуванням індексу інфляції.

Листом від 24.01.2018 року № 36/М-01 (а.с. 8) Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило у проведенні індексації, мотивуючи це тим, що позивач є працюючим пенсіонером і до складових його пенсії входить державна адресна доплата до прожиткового мінімуму.

Вважаючи таку відповідь протиправною, ОСОБА_3 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу даних правовідносин колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі - Закон) індексація грошових доходів населення - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частин першої, шостої статті 2 цього Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно частини першої статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (101 відсоток - до 01.01.2016).

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-1 та 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі -Порядок), підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. У разі коли особа працює та отримує інший грошовий дохід, в першу чергу індексується оплата праці.

Згідно пункту 9 Порядку працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що грошовий дохід фізичної особи індексується виключно у межах прожиткового мінімуму, а дохід в частині, що перевищує розмір прожиткового мінімуму, індексації не підлягає. При цьому, зазначені межі бази індексації, тобто максимального розміру доходу, який підлягає індексації, встановлений не для кожного окремого виду доходу, який може бути індексовано, а для сукупного грошового доходу в цілому.

Якщо особа одночасно отримує різні види доходу, зокрема заробітну плату та пенсію, то їх індексація здійснюється в порядку черговості, при цьому в першу чергу індексується заробітна плата. Якщо ж заробітна плата перевищує розмір прожиткового мінімуму, то її індексація здійснюється з розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму. У цьому випадку індексація сукупного грошового доходу у межах прожиткового мінімуму вважається виконаною, а тому інші доходи, у тому числі пенсія, індексації не підлягають.

Зазначений висновок відповідає прикладу обчислення суми індексації грошових доходів працюючих пенсіонерів, що наведений Кабінетом Міністрів України в додатку № 3 до Порядку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що обов'язок індексації грошового доходу позивача у повній мірі покладається на її роботодавця, а індексації підлягав виключно дохід у вигляді заробітної плати (оскільки її розмір перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Відповідач, у даному випадку, не мав та не має правових підстав для здійснення індексації пенсії позивача.

Задоволення позовних вимог у цій частині призведе до подвійної індексації доходів, що не передбачено чинним законодавством України (постанова Верховного Суду від 24.01.2018 року по справі № 818/1397/15). Отже, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення, задовольнивши позов у цій частині.

Щодо позовних вимог стосовно проведення перерахунку пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, жінками 58 років, які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач із січня 2014 року отримувала пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

При цьому, величина оцінки одного року страхового стажу повинна застосовуватись в розмірі 1,35 %, оскільки у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок вже призначеної пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що величина оцінки одного року страхового стажу повинна застосовуватись в розмірі 1,35 %, оскільки у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок вже призначеної пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області повинно було здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з дотриманням вимог ст.ст. 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі застосувавши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, як це передбачено в Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 315 КАС України, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.