Справа № 819/790/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/3198/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Большакової О. О.
Макарика В. Я.

перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі №819/790/18 за адміністративним позовом Фермерського господарства "Рідна Земля" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року адміністративний позов Фермерського господарства "Рідна Земля" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання до вчинення дій задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржуване судове рішення ухвалене судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні 20 червня 2018 року, повний текст якого складений 21 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу скаржником скеровано на адресу суду першої інстанції поштовим зв'язком 29.10.2018, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Водночас скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що первинна апеляційна скарга на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 819/790/18 Державною фіскальною службою України було подана у визначені процесуальним законом строки. Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.296 КАС України (не додано документа про сплату судового збору) та надано десятиденний строк для усунення вказаного в ухвалі недоліку. В межах встановленого строку Державною фіскальною службою України було заявлено клопотання про продовження встановленого строку для усунення недоліку апеляційної скарги, однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в задоволенні клопотання відмовлено та апеляційну скаргу поверну то скаржнику. Враховуючи те, що Державна фіскальна служба не мала змоги сплатити судовий збір у зв'язку з безпірним списанням Державною казначейською службою коштів з рахунків скаржника у визначені процесуальним законом терміни, вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 819/790/18 відповідачем пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що на підтвердження заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору особою, що подала апеляційну скаргу, не надано на розгляд суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас частина 2 ст.44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями, можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу Res judicata (юридичної визначеності). Відхід від цього принципу можливий лише у разі, якщо він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Статтею 296 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 N 3674-VI.

Так, згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

В обґрунтування вимог заявленого клопотання скаржник зазначає, що операції по рахунках ДФС тимчасово зупинено Державною казначейською службою України у відповідності до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок).

Разом з тим, зі змісту заявленого скаржником клопотання вбачається, що наведені у ньому доводи є необґрунтованими, а наявні в матеріалах справи докази не підтверджують того, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зокрема, із наявних в матеріалах справи доказів (листів Державної казначейської служби України щодо безспірного списання коштів) слідує, що Казначейством зупинено операції на рахунках боржника, крім платежів, визначених п.25 Порядку.

Так, відповідно до п.25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Водночас скаржником не надано доказів наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду з апеляційною скаргою в межах встановленого ст.295 КАС України строку з 19 вересня 2018 року - з дати отримання копії ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року про повернення апеляційної скарги.

Оскільки скаржник не навів поважних підстав, за яких апеляційна скарга подана понад визначені законом строки, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що причина пропуску процесуального строку має об'єктивний і незалежний від скаржника характер, скаржником додатково такі докази не подано, обставини, на які покликається скаржник у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції, не є непереборними чи такими, що унеможливлювали реалізацію права на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що скаржником строк на апеляційне оскарження пропущено без поважних причин.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого скаржником клопотання.

Крім того, вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї додано документ про сплату судового збору у розмірі 5286,00 грн, який є меншим від розміру, встановленого законом.

Із позовної заяви та постанови суду першої інстанції слідує, що у даному адміністративному позові об'єднано чотири вимоги немайнового характеру.

Згідно із ч.1 ст.4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Даною нормою також визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону N 3674-VI у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Звідси ставка, що підлягала до сплати при поданні позовної заяви, становить 7048,00 грн (1762,00 грн * 4).

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги, становить 10572,00 грн (7048 грн *1,5 ).

Із долученого до апеляційної скарги платіжного доручення № 2166 від 03 жовтня 2018 року слідує, що скаржником за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 5286,00 гривень. Таким чином, сума недоплати судового збору становить 5286,00 (10572,00 грн - 5286,00 грн).

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Вказані недоліки апеляційної скарги повинні бути усунуті шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску, підтверджених належними доказами, та оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 5286 грн 00 коп. за наступними реквізитами: "Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд".

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз'яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.У разі неусунення решти зазначених вище недоліків (за умови подання у визначений строк заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням поважних причин пропуску цього строку) - апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 296, 298, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 819/790/18 відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 819/790/18 - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик