Справа № 826/9053/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/9053/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А., суддів Амельохіна В.В., Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Завод 410 Цивільної Авіації» (далі – позивач, ДП «Завод 410 Цивільної Авіації») до Державної служби експортного контролю України (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасування постанови від 10.07.2017 №32 про накладення на суб’єкта здійснення міжнародних передач товарів – юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

В обґрунтування позовних вимог позивач вважає, що висновки відповідача про порушення ним вимог чинного законодавства в галузі державного експортного контролю не відповідають дійсним обставинам та зроблені всупереч діючому законодавству України, що є підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях, та пояснив, що позивачем порушено вимоги законодавства в галузі державного експортного контролю в частині здійснення міжнародних передач товарів на підставі дозволів, отриманих шляхом подання документів, що містять недостовірні відомості. У зв’язку з чим, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом, та іншими нормативно-правовими актами у галузі державного експортного контролю, відповідачем винесено правомірну постанову № 32 про накладення на суб'єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії) за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Слід зазначити, що з 15.12.2017 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції, визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Крім того, частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи у порядку письмового провадження ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Державною установою Військова частина 2177 Прикордонної служби КНБ Республіки Казахстан та ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» укладено контракт №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов’язується виконати в інтересах Замовника роботи (послуги) по регламентованому ремонту (періодичну технічному обслуговуванню) літака Ан-72П.

Державною службою експортного контролю України на підставі отриманої інформації від Служби безпеки України, за результатами проведеного розслідування щодо можливого порушення ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» вимог законодавства в галузі державного експортного контролю складено протокол №32 від 27.06.2017, яким зафіксовано, що підприємством вчинено порушення, передбачене абзацом другим частини першої статті 24 Закону України від 20.02.2003 № 549-ІV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання». А саме здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії, або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

На підставі протоколу №32 від 27.06.2017 Державною службою експортного контролю України 10.07.2017 прийнято постанову №32 про накладення на суб’єкта здійснення міжнародних передач товарів – юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю у розмірі 100% від вартості товарів (послуг), які були об’єктом вказаної міжнародної передачі, що складає 6 580 458,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаними висновками та вважає постанову № 32 від 10.07.2017 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статі 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність, пов'язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов'язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях регулює Закон України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 №549-IV (далі – Закон №549-IV).

Відповідно до статті 6 Закону №549-IV реалізацію державної політики в галузі державного експортного контролю забезпечують центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, уповноважені згідно із законодавством здійснювати заходи в галузі державного експортного контролю.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 159 «Про затвердження Положення про Державну службу експортного контролю України» Державна служба експортного контролю України (Держекспортконтроль) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі і який реалізує державну політику у сфері державного експертного контролю.

Відповідно до покладених завдань на Службу, Держекспортконтроль проводить у передбачених законом випадках розслідування, пов’язані з порушенням суб’єктами здійснення міжнародних передач товарів вимог законодавства у сфері державного експортного контролю, та за їх результатами притягує таких суб’єктів до відповідальності у межах, визначених законом.

Статтею 8 Закону №549-IV передбачено, що порядок здійснення контролю за міжнародними передачами товарів установлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів України, актів Президента України залежно від конкретних груп товарів та видів їх міжнародних передач.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.12.2013 № 1490, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.01.2014 за № 101/24878 (далі – Порядок №1490), посадові особи Держекспортконтролю в межах своїх повноважень зобов’язані в разі виявлення ознак порушення вжити всіх необхідних заходів для встановлення факту порушення та його документального оформлення, а також своєчасно застосувати передбачені законодавством санкції.

Уповноважена особа Держекспортконтролю складає протокол про порушення юридичною особою вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (далі - протокол) за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, та готує матеріали, необхідні для вирішення справи (пункт 2.3 Порядку №1490).

Згідно пункту 5.7 Порядку №1490 керівник під час розгляду справи зобов’язаний з’ясувати відомості щодо наявності або відсутності: факту вчинення порушення; вини юридичної особи у вчиненні порушення; відповідальності за вчинене юридичною особою порушення; інших обставин, що мають значення для прийняття законного, об'єктивного та обґрунтованого рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем отримано листи від Служби безпеки України від 27.03.2017 № 51/12-2919, від 24.05.2017 № 51/12-5070, в яких повідомлялось про те, що слідчим відділом Головного управління СБУ України у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №00000075, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.333 КК України. Згідно з матеріалами кримінального провадження встановлено, що посадові особи ДП «Завод 410 Цивільної Авіації», перебуваючи у злочинній змові зі службовими особами ПАТ «Український авіаційно-технічний центр», організували незаконну схему виведення коштів державного підприємства на комерційну структуру з подальшим її привласненням під час здійснення технічного обслуговування військового повітряних суден типу Ан-72П без дозволу Державної служби експортного контролю України.

Держекспортконтроль на підставі інформації, отриманої від Служби безпеки України, проведено розслідування щодо можливого порушення ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, за результатами чого виявлено, що підприємством вчинено порушення, передбачене абзацом другим частини першої статті 24 Закону №549-IV, а саме здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії, або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

Водночас, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між Державною установою Військова частина 2177 Прикордонної служби КНБ Республіки Казахстан (Замовник) та ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» (Постачальник) укладено контракт №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016 про державні закупівлі робіт по регламентованому ремонту літака Ан-72П.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту Постачальник зобов’язується виконати в інтересах Замовника роботи (послуги) по регламентованому ремонту (періодичну технічному обслуговуванню) літака Ан-72П (заводський номер 365.760.92.850). Обсяг робіт визначається Специфікацією робіт (Додаток 2 до Контракту, який є його невід’ємною частиною).

Згідно вказаного Додатку №2 до Контракту, обсяг робіт з періодичного технічного обслуговування літака Ан-72П заводський номер 365.760.92.850 включає:

1.1 Періодичне обслуговування Виробу (регламентні роботи), за формою технічного обслуговування періодичністю 500 льотних годин, згідно з Регламентом технічного обслуговування літака Ан-72П випуск 72.06.0000.000.000РО, за винятком обслуговування озброєння і фотообладнання (пункти 4.121.4 - 4.126, 4.140 РВ),

1.2 Усунення дефектів і зауважень, виявлених у процесі технічного обслуговування виробу (за винятком капітального ремонту або заміни агрегатів, комплектуючих виробів і великих елементів конструкції),

1.3 Відновлення працездатності виробів і агрегатів технічної аптечки: насос-регулятор 4070Ф; насос гідравлічний НП-72; індикатор РМІ-2Б; блок індикації БІ-6; блок сигналізації БС-6; блок посилення БП-46-04; обчислювач сервоприводу ВС-56-04; виріб « 802»; обчислювач ВПК-12-08; обчислювач ВБК-10-08; автомат відключення фаз АВФ-3М; гировертикаль МГВ-1СУ-8.

При цьому, згідно пункту 11.1 Контракту передбачено, що Постачальник ні повністю, ні частково не повинен передавати кому-небудь свої обов’язки по цьому Контракту без попередньої письмової згоди Замовника.

Держекспортконтроль за результатами розслідування щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері державного експортного контролю встановлено недотримання умов контракту, а саме положення пункту 11.1.

З матеріалів справи видно, що між ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» (Замовник) та ПАТ «Український авіаційно-технічний центр» (Виконавець) укладено договір №ОМс/16-09 від 21.03.2016, згідно умов якого Виконавець за дорученням Замовника зобов’язується виконати на літаках цивільної авіації Ан-72-100, Ан-72-100Д, Ан-74 роботи з перевірки комплектуючих виробів та агрегатів літаків на відповідність нормативно-технічним параметрам та комплекс робіт у відповідності з напрацюванням повітряного судна за домовленістю сторін.

Судом встановлено, що виконання ПАТ «Український авіаційно-технічний центр» додаткових робіт з технічного обслуговування саме повітряного судна Ан-72П заводський номер 365.760.92.850, також робіт з перевірки комплектуючих виробів та агрегатів вказаного літака на відповідність нормативно-технічним параметрам підтверджується копіями Додатку №3 від 16.05.2016, Додатку №4 від 06.06.2016, Доповнення до Додатку №4, Додатку №5 від 13.07.2016, актів надання послуг №179 від 15.06.2016, №216 від 18.07.2016, №182 від 13.07.2016.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що з метою виконання умов Контракту №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016, в порушення пункту 11.1 якого, на підставі договору №ОМс/16-09 від 21.03.2016, укладеного між позивачем та ПАТ «Український авіаційно-технічний центр», останнім виконано додаткові роботи з технічного обслуговування повітряного судна Ан-72П заводський номер 365.760.92.850 та перевірки комплектуючих виробів та агрегатів вказаного літака на відповідність нормативно-технічним параметрам.

Окрім того, беручи до уваги вищевикладене, позивачем вказано недостовірні дані у поданій ним довідці про походження товарів від 02.06.2016 № 41-1490/3, згідно якої зазначено, що послуги з регламентованого ремонту (періодичного технічного обслуговування) літака Ан-72П заводський номер 365.760.92.850 будуть виконуватись на території ДП «Завод 410 Цивільної Авіації» засобами та силами спеціалістів нашого підприємства з використанням матеріально-технічної бази та виробничих потужностей у відповідності до умов контракту №ОМс/16-19/38 від 08.04.2016.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону №549-IV, одним із основних завдань Держекспортконтролю є визначення походження товарів (послуг), яке здійснюється на підставі вивчення та опрацювання поданого суб'єктом документа про походження товарів (послуг), надання якого передбачене пунктом 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807 (далі – Постанова №1807), для отримання суб'єктом відповідного дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг).

Зміст зазначеної довідки про походження товарів від 02.06.2016 № 41-1490/3 підтверджує віднесення позивачем, зокрема послуг з регламентованого ремонту (періодичного технічного обслуговування) повітряного судна Ан-72П заводський № 365.760.92.850 до позиції ML 10.b Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, визначеного Постановою №1807.

Стосовно віднесення відповідачем відповідних товарів у протоколі №32 до позиції ML 22.а, представник відповідача пояснив що це технічною помилкою та вказану помилку щодо позиції товарів (послуг) усунуто у тексті спірної постанови № 32.

Враховуючи викладене, позиція Держекспортконтролю щодо віднесення вказаних товарів (послуг) до товарів військового призначення ґрунтується у тому числі на підставі вищезазначеної довідки, яка подана позивачем при оформленні відповідного дозвільного документа на здійснення міжнародної передачі товарів (послуг).

З урахуванням викладеного, твердження позивача про безпідставну позицію Держекспортконтролю щодо віднесення товарів (послуг) до товарів (послуг) військового призначення є спростованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 24 Закону №549-IV порушеннями вимог законодавства в галузі державного експортного контролю є, у тому числі: здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

Таким чином, здійснення позивачем міжнародних передач товарів (послуг) на підставі дозволів, отриманих шляхом подання документів, що містять недостовірні відомості є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, визначеного абзацом другим частини першої статті 24 Закону, а саме надання недостовірних відомостей у довідці про походження товарів від 02.06.2016 № 41-1490/3 щодо залучення ним субпідрядника (ПАТ «Український авіаційно-технічний центр»). Позивачем фактично було приховано вказану інформацію, чим у свою чергу не дотримано умов контракту та порушено норми законодавства в галузі державного експортного контролю.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем не надано належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94, ідентифікаційний код 01128297) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.А. Качур

Суддя В.В. Амельохін

Суддя В.І. Келеберда