Справа № 240/5486/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про відмову у забезпеченні позову
27 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/5486/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (в/ч НОМЕР_1 , ЗС України), Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ), про визнання незаконними та скасування п.1 наказу №664 від 01.10.2018, п.3 наказу №605 від 03.09.2018, п.2 наказу №633 від 30.10.2018, -
26.11.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просить:
- визнати незаконним (протиправним) та скасувати пункт 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №664 від 01.10.2018 «Про результати службового розслідування», яким командира військової частини НОМЕР_3 зобов`язано до 03.10.2018 підготувати та надати встановленим порядком клопотання щодо накладення на начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - позбавлення військового звання;
- визнати незаконним (протиправним) та скасувати пункт 3 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №605 від 03.09.2018 «Про результати службового розслідування», яким на капітана в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність;
- визнати незаконним (протиправним) та скасувати пункт 2 наказу №633 від 30.10.2018 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким накладено дисциплінарне стягнення на капітана ОСОБА_1 у виді позбавлення військового звання.
Ухвалою від 26.11.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом призупинення дії:
- пункту 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №664 від 01.10.2018 «Про результати службового розслідування», яким командира військової частини НОМЕР_3 зобов`язано до 03.10.2018 підготувати та надати встановленим порядком клопотання щодо накладення на начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - позбавлення військового звання;
- пункту 3 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №605 від 03.09.2018 «Про результати службового розслідування», яким на капітана в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність;
- пункту 2 наказу №633 від 30.10.2018 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким накладено дисциплінарне стягнення на капітана ОСОБА_1 у виді позбавлення військового звання до вирішення справи по суті.
В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказав на очевидні ознаки протиправності наказів по відношенню до нього суб`єктами владних повноважень.
Крім того, зазначає, що оскаржувані накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є явно незаконними, тому є всі підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача, а також інтересам інших військовослужбовців, оскільки незаконне та необґрунтоване притягнення до дисциплінарної відповідальності та незаконне звільнення деморалізує особовий склад в/ч НОМЕР_3 та підриває військову дисципліну та авторитет командирів, які видають незаконні та необґрунтовані накази. Крім того, невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить розгляд спору і може призвести до незаконного звільнення ОСОБА_1 із Збройних Сил України до вирішення спору судом.
У частині 1 статті 154 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та приєднаними до неї документами, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб
За змістом частин 1, 4, 5, 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
З урахування вказаного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється у рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.
Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №664 від 01.10.2018 «Про результати службового розслідування», пункту 3 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №605 від 03.09.2018 «Про результати службового розслідування» та пункту 2 наказу №633 від 30.10.2018 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», позивач вказує на очевидні ознаки їх протиправності.
Жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.
Задоволення вимог даної заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваних наказів можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду конкретної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.
Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.
Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п.15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 27 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко