Справа № 190/1402/18
Суддя: Гусейнов К. А.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №190/1402/18
провадження №2-а/176/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гусейнова К.А.,

за участі секретаря Яценко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП П'ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області Пивоварчука Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2018 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов, в якому заявник просить скасувати постанову інспектора СРПП П'ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської № 858814 від 27 липня 2018 року та закрити справу про адміністративне правопорушення відкриту відносно позивача.

В своєму позові позивач зазначає, що 21 вересня 2018 року ним отримано поштовий конверт від П'ятихатського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області про виклик до державного виконавця у зв'язку з тим, що на нього інспектором СРПП П'ятихатського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пивоварчуком О.С. складено постанову від 27 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм закону, а саме ст.. ст.. 254, 256, 268, 278, 280 КУпАП, без дотримання вимог щодо всебічного, об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, а викладені в постанові висновки, не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення його прав. Так, із постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності вбачається, що він визнаний винним в тому, що керував автомобілем, в якому були відсутні бризговики та не був пристебнутий засобом пасивної безпеки. Дійсно, він 27.06.2018 року о 19 год. 45 хв. під час руху автомобілем по 12 провулку в м. П'ятихатки Дніпропетровської області, був зупинений інспектором роти патрульної поліції Пивоварчуком О.С., який повідомив йому, що він порушив правила дорожнього руху України, а саме керував автомобілем без передбачених конструкцією автомобіля бризговиків. Інспектор попередив мене усно про порушення, що нібито на його автомобілі відсутні бризговики, однак це не так, бризговики на його автомобілі встановлені, тому інспектор дозволив йому рухатися далі. У момент зупинки постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не складалася, тому посилання у ній на те, що він відмовився від її підписання є безпідставними та недоведеними, а винесена постанова - незаконною. Також, позивач просив поновити йому строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки про оскаржувану постанову він дізнався лише 21.09.2018 року, тому вважає причини пропуску строку поважними.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач інспектор СРПП П'ятихатського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пивоварчук О.С. у судове засідання також не з'явився, відзиву на позов суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що пропущений позивачем строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення має бути поновлено, а позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП№1 ПВП, старшим лейтенантом поліції Пивоварчуком О.С. серії НК №8588814 від 27.06.2018 року було встановлено (по тексту), що «27.06.2018 року о 19 год. 45 хв. на провулку №12, м. П'ятихатки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21013, НОМЕР_2 не будучи пристебнутий засобом пасивної безпеки та був відсутній задній бризговик, передбачений конструкцією т/з, чим порушив п.31.4 «е», п.2.3 «в» ПДР України. Таким чином ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн. Також, у даній постанові зазначено, що від підпису та дачі пояснень правопорушник відмовився в присутності двох свідків, без зазначення їх прізвищ та адрес, що позбавляє можливості допитати їх у судовому засіданні.

Вказану постанову разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2018 року позивач ОСОБА_1 отримав поштою 20.09.2018 року /а.с.12/. Таким чином строк на оскарження постанови він пропустив із поважних причин, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Шодо законності складання інспектором СРПП№1 ПВП, старшим лейтенантом поліції Пивоварчуком О.С. оскаржуваної постанови, то необхідно зазначити наступне.

Згідно з «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками та ін.

Суд зазначає, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП та роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Крім того, у своїй постанові від 26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Але, відповідачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки факт вчинення позивачем вказаного в оскаржуваній постанові правопорушенння не підтверджений належними доказами. .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Це також слідує з закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову, а тому доводи відповідача у своєму відзиві на недоведеність своєї провини позивачем є безпідставними, оскільки його провину у вчиненні правопорушення повинен довести саме відповідач.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП відбувся з порушенням його порядку, визначеним Інструкцією та КУпАП, сама постанова, відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, складена з порушенням вимог 2, ст.283 КУпАП, та обставини викладені в ній не доведені відповідними належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодесу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 139, 241-246, 286, КАС суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП П'ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області Пивоварчука Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №858814 від 27 червня 2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 121, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок Держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов