Справа № 826/13715/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2018 року № 826/13715/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнати відмову протиправною та зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 17.11.2017р.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на протиправну відмову відповідача у призначенні йому пільгової пенсії. Зокрема, як зазначає позивач, він працював на посадах, які дають право на призначення пенсії за Списком № 2 у наступні періоди та у наступних підприємствах:

- з 28.10.1983 року по 09.07.1987 року - на посаді майстра в ПМК - 88 тресту «Агропромбуд» (в календарному обрахунку складає: 3 роки 8 місяців 12 днів). Посада передбачена Списком № 2 розділ XXIX, позиція «б» виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173;

- з 10.07.1987 року по 08.02.1991 року - на посаді майстра в Будівельно- монтажному управлінні № 1 треста «Укрхімбуд» (в календарному обрахунку складає: 3 роки 6 місяців 29 днів). Посада передбачена Списком № 2 розділ XXIX, позиція «б» виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173;

- з 09.02.1991 року по 21.08.1992 року - на посаді виконавця робіт в «Производственном кооперативе «Проминь» (в календарному обрахунку складає: 1 рік 6 місяців 13 днів). Посада передбачена п. б, Розділом XXVII, код КП 441 Списку №2, затвердженого постановою КМУ СРСР №10 від 26.01.1991 року.

Проте, за посиланням позивача, відповідач протиправно не зараховує до пільгового стажу періоди роботи позивача: з 28 жовтня 1983 року по 1987 рік на посаді майстра «Агропромбуд» та період роботи з 9 лютого 1991 року по 21 серпня 1992 року на посаді виконавця робіт виконавчого кооперативу «Промінь».

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив, зазначивши про відсутність підстав для зарахування вказаних позивачем періодів роботи до пільгового стажу, оскільки відсутня атестація робочого місця позивача за періоди з 28 жовтня 1983 року по 1987 рік на посаді майстра «Агропромбуд» та за період роботи з 9 лютого 1991 року по 21 серпня 1992 року на посаді виконавця робіт виконавчого кооперативу «Промінь».

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що 17.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу по Списку № 2 на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що стаж роботи за Списком № 2 складає 3 роки 6 місяців 29 днів. За посиланням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві загальний стаж позивача становить 36 років 1 місяць 2 дня, з них 3 роки 6 місяців 29 днів - за Списком № 2, що є недостатнім для призначення даного виду пенсії. Тому, відповідно до наданих документів не має законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, судом встановлено, що спірним у даній справі є зарахування до спеціального стажу за списком № 2 період роботи позивача в наступні періоди:

- з 28.10.1983 року по 09.07.1987 року - на посаді майстра в ПМК-88 тресту «Агропромбуд» (в календарному обрахунку складає: 3 роки 8 місяців 12 днів);

- з 09.02.1991 року по 21.08.1992 року - на посаді виконавця робіт в «Производственном кооперативе «Проминь» (в календарному обрахунку складає: 1 рік 6 місяців 13 днів).

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14) та від 06 вересня 2018 року (справа №599/1425/16-а).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с. 19-28) ОСОБА_1 працював:

1) з 28.10.1983 року по 09.07.1987 року - на посаді майстра в ПМК - 88 тресту «Агропромбуд» (в календарному обрахунку складає: 3 роки 8 місяців 12 днів). Посада передбачена Списком № 2 розділ XXIX, позиція «б» виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173.

Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, архівною довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 0-483/07-01 від 11.09.2015 року (а.с. 29), архівним витягом № В-379/07-01 від 12.06.2015 року (а.с. 30), архівним витягом № В-378/07-01 від 12.06.2015 року (а.с. 31), архівною довідкою № 0-110/07-01 від 22.03.2017 року (а.с. 32), архівною довідкою № 0-482/07-01 від 11.09.2015 року (а.с. 33).

2) з 10.07.1987 року по 08.02.1991 року - на посаді майстра в Будівельно- монтажному управлінні № 1 треста «Укрхімбуд» (в календарному обрахунку складає: 3 роки 6 місяців 29 днів). Посада передбачена Списком № 2 розділ XXIX, позиція «б» виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173. Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 1 від 28.05.2015 року (а.с. 37).

Зазначений період не є спірним та визнається відповідачем.

3) з 09.02.1991 року по 21.08.1992 року - на посаді виконавця робіт в «Производственном кооперативе «Проминь» (в календарному обрахунку складає: 1 рік 6 місяців 13 днів). Посада передбачена п. б, Розділом XXVII, код КП 441 Списку №2, затвердженого постановою КМУ СРСР №10 від 26.01.1991 року.

Зазначений період підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. Інші докази роботи позивача в зазначений період відсутні.

Як зазначив позивач, додаткових доказів роботи у вказаний період надати немає можливості, оскільки відповідно до відповіді Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/04/19-5400 від 11.06.2015 року (а.с. 39) документи з особового складу працівників Виробничого кооперативу «Промінь» та Малого приватного підприємства «Промінь-93» на зберігання до Архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не надходили.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже відповідно до положень Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній - трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Щодо відсутності атестацій робочих місць позивача за вказані періоди суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пункту 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Атестація робочих місць робіт за Списком №2 передбачена пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому, до набраннями ним чинності, вимоги атестації робочих місць за Списком №2 були відсутні.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Аналізуючи наведені законодавчі норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку суд приходить до висновків, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, позивач працював на пільгових посадах до 21.08.1992 року, тобто в період коли атестація робочих місць не проводилась, у зв'язку із чим документальне підтвердження атестаціє робочого місця не вимагається.

Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження перебування позивача на посадах, що передбачені Списком 2, виконання ним робіт передбачених списком, позивачем надано достатні та необхідні документи для підтвердження наявного пільгового стажу, який становить 8 років 9 місяців 24 дні, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

За наведених обставин суд вважає таку відмову відповідача необґрунтованою та протиправною, оскільки відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах визнано за працівниками, що мають стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, наявність якого (стажу) у позивача підтверджено вказаними вище обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII з 17.11.2017р. та здійснити відповідні виплати.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій