Справа № 606/1036/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1970/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2018 року (рішення ухвалене у м. Теребовля судом у складі головуючого судді Ромазан Л.С.) у справі № 606/1036/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа - інспектор ОРППС Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Воробець Андрій Романович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанови:

- серії НК №895391 від 10 травня 2018 року, яка винесена інспектором Воробець А.Р., за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- серії НК №895392 від 10 травня 2018 року, яка винесена інспектором Воробець А.Р., за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову інспектора ОРППС Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Воробця Андрія Романовича, від 10 травня 2018 серії НК № 895391 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У задоволенні позовної вимоги позивача до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа інспектор ОРППС Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Воробець Андрій Романович, про визнання незаконною і скасування постанови від 10 травня 2018 року серії НК № 895392 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, яке в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачу у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не порушував вимоги п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України, оскільки на вказаній ділянці дороги жодного дорожнього знаку та іншої інформації не було, про що він вказував інспектору. Зазначає, що таке твердження є помилковим, оскільки відповідно до ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Тобто для визначення перехрестя не є обов'язковим встановлення будь-яких дорожніх знаків.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання незаконною і скасування постанови від 10 травня 2018 року серії НК № 895392 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 311 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

У справі встановлено, що 10.05.2018 інспектором ОРППС Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Воробець А.Р., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 895391, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зокрема, позивача визнано винним у тому, що він 10.05.2018 о 10 год. 45 хв., керував транспортним засобом, марки "MERSEDES - BENZ SPRINTER", д.н.з. НОМЕР_1, по а/д Івано - Франківськ - Бучач - Тернопіль здійснив обгін т/з на перехресті та пішохідному переході, чим порушив п. 14.6 «в» ПДР України.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду відповідачем не представлено суду достатніх доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не спростовано доводи позивача про не порушення ним ПДР України, а тому суд вважав, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови від 10 травня 2018 серії НК № 895391, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., підлягають до задоволення. Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 14.6 «в» ПДР передбачено, що обгін забороняється ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

З матеріалів справи не видно, що такий обов'язок суб'єктом владних повноважень виконано.

Зокрема, відповідачем не додано до постанови жодних доказів, зокрема, фотоматеріалів, відеоматеріалів тощо чи пояснень свідків, які свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведена, не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 271, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 325, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2018 року у справі № 606/1036/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.