Справа № 331/4836/18 (2-а/331/76/2018)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 331/4836/18 (2-а/331/76/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року (суддя Жукова О.Є.) в адміністративній справі №331/4836/18 (2-а/331/76/2018) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 21 серпня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення № 65 та № 66, прийняті 18 липня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. В обґрунтування позовних вимог вказував на відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164-1 КУпАП, ч.1 ст. 165-1 КУпАП. За твердженням позивача спірні постанови не можуть вважатись правомірними у зв'язку із тим, що він не був присутній при складанні протоколів про адміністративне правопорушення та розгляді справ про адміністративне правопорушення, що свідчить про недотримання його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Суд скасував спірні постанови і надіслав справи на новий розгляд до ГУ ДФС у Запорізькій області.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник вказує, що суд першої інстанції проігнорував надані відповідачем докази запрошення позивача для складання та підписання протоколів № 186 та № 187 про адміністративне правопорушення. Поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу позивача, повернулась за закінченням зберігання через неотримання її адресатом. Неявка позивача зафіксована Актом № 240/08-01-13-05/ від 11.07.2018 року. Крім того, 13.08.2018 року позивачем отримано лист, в якому надані роз'яснення можливості подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколів про адміністративне правопорушення, а також повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 18.07.2018 року.

У встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року строк письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2017р. по 31.12.2017р., про що складено акт №368/08-01-13-05/ від 21.05.2017р.За результатами перевірки посадовою особою ГУ ДФС у Запорізькій області Ляшенко В.М. 11 липня 2018 року складено протоколи № 187 та № 186 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 18 липня 2018 року заступником начальника Головного Управління ДФС у Запорізькій області Рачинським Русланом Михайловичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №66 відносно Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 136,0 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення . 18 липня 2018 року заступником начальника Головного Управління ДФС у Запорізькій області Рачинським Русланом Михайловичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №65 відносно ФОП ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,0 (п'ятсот десять) грн. за порушення вимог ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних постанов про накладення адміністративного стягнення, оскільки позивач про розгляд справ про адміністративне правопорушення 18 липня 2018 року не був повідомлений і, відтак, не мав можливості надати свої пояснення (заперечення) з приводу обставин, викладених у спірному процесуальному документі та скористатися юридичною допомогою адвоката, що у свою чергу є порушенням прав позивача.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, 11 липня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ФОП Журавльова (м. Запоріжжя, б. 25, кв. 187) було направлено листа № К5534/4-08-01-13-05-09 із повідомленням про дату розгляду справ про адміністративне правопорушення (18.07.2018 року з 11.00 до 13.00) - (а.с.8). Цим же листом на адресу позивачу направлені протоколи про адміністративне правопорушення № 186 від 11.07.2018 року та № 187 від 11.07.2018 року. Позивачу надані роз'яснення процесуальних прав, передбачених статтею 268 КУпАП та запропоновано надати пояснення і зауваження під час розгляду справи. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначений лист отримано позивачем 13.08.2018 року (а.с.122).

Таким чином, позивач був повідомлений у встановлений законом спосіб про день, місце і час розгляду справ про адміністративне правопорушення, однак до ГУ ДФС у Запорізькій області не прибув, правом на надання пояснень, доказів або направлення клопотання про відкладення розгляду справ не скористався.

Відтак, висновок суду першої інстанції про неналежне повідомлення позивача про розгляд справ про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи.

Разом тим, колегія суддів вважає, що відповідачем при розгляді справ про адміністративні правопорушення та судом першої інстанції при вирішенні спору залишена поза увагою обставина дотримання строку складання протоколів № 186 та № 187.

За приписами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно наявних у справі документів, Акт документальної позапланової перевірки №368/08-01-13-05/ складено 21 травня 2018 року (а.с.40). Зважаючи на вимоги наведеної вище норми, протоколи про адміністративне правопорушення щодо позивача мали бути складені відповідачем не пізніше 22 травня 2018 року. Натомість, позивач був запрошений для підписання протоколів листом від 03 липня 2018 року (а.с.115), а самі протоколи фактично були складені 11 липня 2018 року.

Порушення відповідачем строку складення протоколів, на думку колегії суддів, унеможливлює використання їх в якості доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, статтею 38 КУпАП визначені строки накладення адміністративного стягнення. Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Постановою № 65 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Згідно зазначеної норми відповідальність передбачена за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального

страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

В постанові № 65 встановлено, що позивачем допущено заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за І кв. 2017 року та з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, позивачем допущено порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Однак, колегія суддів зазначає, що Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачений відповідною Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953).

Матеріали справи, у тому числі Акт перевірки, не містять обґрунтування порушення позивачем вимог зазначеної Інструкції.

Постановою № 66 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 164-1 КУпАП.

Згідно зазначеної норми відповідальність передбачена за порушення неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

В постанові № 66 встановлено, що позивачем допущено заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за І кв. 2017 року та з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року та не ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування у 1 кварталі 2017 року.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не здійснена перевірка характеру наведених правопорушень, одне з яких має разовий характер (заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за І кв. 2017 року), інші - триваючий. У зв'язку з цим, питання дотримання строку накладення адміністративного стягнення відповідачем не вирішено.

Колегія суддів також зазначає, що наведені вище обставини унеможливлюють здійснення перевірки правильності скоєння позивачем адміністративних проступків через відсутність протоколів, складених у відповідності до вимог статті 254 КУпАП.

Внаслідок помилкового висновку суду першої інстанції про неналежне повідомлення позивача про день, місце і час розгляду справ про адміністративне правопорушення, який став підставою для скасування спірних постанов, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню. Позов підлягає частковому задоволенню, оскільки підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 247 КУпАП колегією суддів не встановлені.

Колегія суддів також вказує на помилковість прийнятого судом першої інстанції рішення про направлення справи на новий розгляд до ГУ ДФС у Запорізькій області.

Так, особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Для застосування пункту 2 частини 3 статті 286 зазначеного Кодексу суд повинен встановити обставину прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення органом (посадовою особою) поза межами їх компетенції і, як наслідок, направити справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оскаржене рішення суду не містить висновку про відсутність повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області та/або його посадової особи на розгляд справи про адміністративне правопорушення і прийняття спірних постанов. Тому зазначена процесуальна норма не підлягає застосуванню.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення та застосування норм права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року в адміністративній справі №331/4836/18 (2-а/331/76/2018)- скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 65 від 18 липня 2018 року про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 66 від 18 липня 2018 року про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 листопада 2018 року та, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук