Справа № 127/28227/18
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/464/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Бахур В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 354783 від 30.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 серії НК № 354783 від 30.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 30.10.2018 року при виїзді з вул. Хлібна на вул. Соборна в м. Вінниця, ОСОБА_1 було зупинено інспектором патрульної поліції та повідомлено, що він здійснив проїзд на дорожній знак, що забороняє проїзд. ОСОБА_1 заперечив порушення правил дорожнього руху. Однак, інспектор патрульної поліції не зважав на пояснення ОСОБА_1 та склав постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає постанову інспектора патрульної поліції протиправною з наступних підстав. Так, при складені постанови серії НК № 354783 від 30.10.2018 ОСОБА_1 з порушенням не погодився, а тому інспектор патрульної поліції був зобовязаний, в порядку ч.5 ст. 258 КУпАП, скласти протокол про адміністративне правопорушення, однак протокол складено не було. Окрім цього, постанова була складена без доказів вчинення правопорушення. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вказав, що йому потрібно було зустрітись з людиною, яка знаходилась на вул. Соборна та отримати певні речі, для чого потрібно було проїхати не більше кварталу, що дозволено правилами дорожнього руху. Вказав, що іншої можливості потрапити до вказаного місця немає, оскільки він їхав найкоротшим шляхом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, подала відзив на позовну заяву та просила розглянути справу у відсутність відповідача та його представника.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Зі змісту постанови інспектора роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 серія НК № 354783 вбачається, що 30.10.2018 року в м. Вінниця по вул. Соборна, 91, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП..

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(із змінами та доповненнями).

Так відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.4 Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду. б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги. в) Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. г) наказові знаки. Показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження. ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила. д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування обєктів обслуговування. е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Від так дорожній знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух механічних транспортних засобів.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення суд зазначає наступне.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Отже, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У звязку з зазначеним, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки автомобіля задоволенню не підлягають.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом в судовому засіданні було встановлено, що в своїх поясненнях позивач зазначив, що дійсно проїхав дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», оскільки вважав це за можливе.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії інспектора роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 під час винесення постанови серія НК № 354783 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП були обґрунтованими, законними та правомірними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 354783 від 30.10.2018 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя