Справа № 160/7610/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Справа № 160/7610/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови мені ОСОБА_2, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, згідно довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітку плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року з урахуванням різниці, яка вже була виплачена у цей період.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2, постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VІІІ, був звільнений з посади судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відставку. Відповідно до вищевказаної постанови Верховної Ради України, наказом в.о. голови суду Дніпропетровської області від 03.10.2016 року №98-о позивача було відраховано зі штату суду з 30.09.2016 року. З 04.10.2016 року позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 05.09.2018 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, надавши довідки Дніпропетровської ТУ ДСА в Дніпропетровській області про заробітну плату судді на відповідній посаді за №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року. Зазначив про те, що працюючим суддям з 01.08.2018 року був зроблений перерахунок з виплатою зарплати з виплатою різниці з 01.01.2018 року. Із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року позивач звернувся до Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр), де їй листом від 14.09.2018 року у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.02.2018 року було відмовлено, з посиленням на те, що Закон № 2415 набрав чинності лише з 22.07.2018 року, отже з урахуванням зазначеного позивачу було проведено перерахунок з 01.08.2018 року. Не погодившись із вказаними висновками позивач звернулася до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 12.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
07.11.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 20.08.2018 року позивач належним чином звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», надавши довідки про суддівську винагороду від №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року, які видані Державною судовою адміністрацією України, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема станом на 01.01.2018 року, в якій зазначено розмір посадового окладу виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.*10). Відповідно цієї заяви та доданих до неї довідок позивачу було здійснено перерахунок з 01.08.2018 року. Зазначили про те, що перерахунок позивачу грошового утримання було проведено саме з 01.08.2018 року, а не з 01.02.2018 року, оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VІІІ набрав чинності з 22.07.2018 року, отже законних підстав для проведення перерахунку з 01.02.2018 року не має.
В судове засідання сторони по справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.
21.11.2018 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
ОСОБА_2 постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VІІІ, був звільнений з посади судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відставку.
Відповідно до вищевказаної постанови Верховної Ради України, наказом в.о. голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.10.2016 року №98-о позивача було відраховано зі штату суду з 30.09.2016 року.
З 04.10.2016 року позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
20.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», надавши довідки про суддівську винагороду від 09.08.2018 року №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6, які видані Державною судовою адміністрацією України, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема станом на 01.01.2018 року, в якій зазначено розмір посадового окладу виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.*10).
Судом встановлено, що у відповідності до заяви позивача та довідок від 09.08.2018 року №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 ОСОБА_2 Пенсійним фондом було здійснено перерахунок грошового утримання з 01.08.2018 року.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було фактично відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.02.2018 року у звязку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року.
Так, не погодившись із вищевказаними висновками Пенсійного фонду, а саме щодо відмови Пенсійним фондом здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.02.2018 року у звязку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2017 року (чинного та в редакції на час звільнення позивача у відставку) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Таким чином, довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 року було встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.
Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено зміни до абзацу 2 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (Відомості Верховної Ради України, 2017 року, № 2, ст. 25) слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".
Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600,00 гривень.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.
Отже, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
Таким чином, відповідач повинен був здійснити перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.02.2018 року, оскільки розмір суддівської винагороди змінено з 01.01.2018 року.
Посилання відповідача на те, що Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018 року, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі судом до уваги не приймається з огляду на таке.
Закон України від 15.05.2018 № 2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" містить темпоральні застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600,00 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року.
З огляду на наведене, та з урахуванням невірного тлумачення відповідачем норм Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018 року, діяв протиправно чим порушив права позивача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Посилання відповідача на норми постанов Кабінету Міністрів України є безпідставними, враховуючи положення ст.49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які є пріоритетними для застосування у даних правовідносинах.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно позовних вимог позивача, він просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови мені ОСОБА_2, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.02.2018 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, згідно довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітку плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року.
Разом з тим, діями суб'єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.
В позовній заяві позивач також просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року з урахуванням різниці, яка вже була виплачена у цей період.
Враховуючи висновок суду, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2018 року, діяв протиправно чим порушив права позивача, то відповідно позовна вимога про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2018 року підлягає задоволенню.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1409,60 гривень.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2018 року із розрахунку заробітної плати на підставі довідок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с/863, №Б-с/863-1, №Б-с/863-2, №Б-с/863-3, №Б-с/863-4, №Б-с/863-5, №Б-с/863-6 від 09.08.2018 року з урахуванням різниці, яка вже була виплачена у цей період.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко