Справа № 812/1629/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року справа №812/1629/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Компанієць І.Д.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

представника відповідача Смолій Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі №812/1629/18 (головуючий суддя І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_2 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати противоправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо невиплати раніше призначеної, але не виплаченої одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат в разі стійкої втрати працездатності позивачу;

- зобов'язати відповідача виплатити позивачу призначену, але не виплачену, одноразову страхову виплату в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 82824,00 грн та заборгованість із виплати щомісячних страхових виплат за період з 29.05.2014 по 30.11.2014 в сумі 6186,40 грн;

- стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200,00 грн, сплачений судовий збір в у розмірі 890,10 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відділенням у м. Ровеньки Луганської області винесена постанова від 11.07.2014 про призначення йому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 82824,00 грн. Оскільки м. Ровеньки відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивач став на облік як внутрішньо переміщена особа та 09.11.2017 року звернувся до Управління із заявою про виплату раніше призначених страхових виплат за період, в якому не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Ровеньки.

Проте, відповідач прийняв рішення про відсутність підстав для необхідності фінансування одноразової страхової виплати позивачу з огляду на п. 4 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»

Вважає таке рішення протиправним.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо невиплати ОСОБА_2 раніше призначеної, але не виплаченої одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат в разі стійкої втрати працездатності. Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області виплатити позивачу раніше призначену, але не виплачену одноразову страхову виплату в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 82824,00 грн та заборгованість з виплати щомісячних страхових виплат за період з 29.05.2014 по 30.11.2014 в сумі 6186,40 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 890,11 грн та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, у сумі 700,00 грн.

Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, у сумі 2500,00 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Судом першої інстанції не обґрунтовано в чому полягає протиправність бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу призначеної, але не виплаченої страхової виплати за період з 29.05.2014 року по 30.11.2014 року, - з огляду на те, що відповідач не є правонаступником відділення Фонду м. Ровеньки та датою звернення позивача з заявою про виплату тільки 09.11.2017 року.

2. Суд першої інстанції порушив ч.4 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», якою встановлено, що виплати провадяться за минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

3. Суд першої інстанції не обґрунтував стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення та відмовити в задоволенні позову.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки № від 09.11.2017 (а.с. 9-10).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 54/86 від 20.05.2014 встановлено отримання ОСОБА_2 професійного захворювання за час роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління «Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (а.с. 11-12).

За випискою із акта огляду МСЕК від 25.06.2014 позивачу встановлено 15% втрати працездатності з 29.05.2014 року (а.с. 13).

Відповідно до постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 11.07.2014 № 1213/13438/13438/1 ОСОБА_2 взято на облік з 29.05.2014, зареєстровано страховий випадок "профзахворювання" за номером 13438 з датою реєстрації 09.07.2014 та з датою початку виплат 29.05.2014 (а.с. 14).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 11.07.2014 № 1213/13438/13438/2 потерпілому ОСОБА_2 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 82824,00 грн (а.с. 15).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 11.07.2014 № 1213/13438/13438/3 потерпілому ОСОБА_2 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1014,70 грн з виплатою з 29.05.2014 по 31.05.2016 включно. Донараховано щомісячну виплату за травень 2014 року у сумі 98,20 грн. Пунктом 3 постанови встановлено, що щомісячна страхова виплата виплачується щомісячно з наступного місяця після місяця, у якому вона призначена, але не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття постанови (а.с. 16).

09.11.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення із заявою про виплату раніше призначених страхових виплат за період, в якому не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Ровеньки (а.с. 17).

Протоколом № 7 від 20.11.2017 засідання комісії з розгляду правомірності призначення одноразових страхових виплат внутрішньо переміщеним особам та необхідності їх фінансування Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області вирішено, що правові підстави для необхідності фінансування одноразової страхової виплати ОСОБА_2 відсутні (а.с. 18).

Листом № 03/1295 від 01.12.2017 Сєвєродонецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для фінансування одноразової страхової виплати в зв'язку з тим, що п. 4 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим, або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням (а.с. 19).

Постановою Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області від 28.12.2017 № 1217/13438/13438/4 продовжено ОСОБА_2 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1014,70 грн з 01.12.2014 по 31.05.2016 включно (а.с. 20).

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що об'єктивні причини - проведення антитерористичної операції, завадили позивачу своєчасно звернутися з заявою про отримання страхової виплати, тому право позивача на таке отримання підлягає поновленню, що обумовлює задоволення позовних вимог.

З огляду на наявність договору про надання правової допомоги № 30-11/17 від 30.11.2017, додаткової угоди № 1 від 15.12.2017 до Договору № 30-11/17 від 30.11.2017, укладених між адвокатським бюро Олексія Гребенара "А-ЛЕКС" та позивачем, квитанції від 25.01.2018 про сплату позивачем частини правничих послуг, суд першої інстанції стягнув на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн.

Додатковим рішенням від 27.08.2018 року суд першої інстанції також стягнув на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 2500 грн на підставі наданих доказів на її сплату.

Оцінка суду.

Призначення та сплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселились з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 20 березня 2003 року N 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 червня 2014 року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року N 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Національний банк України (далі - НБУ) постановою від 23 липня 2014 року №436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 6 серпня 2014 року N 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" НБУ зобов'язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11 грудня 2014 року №20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за N 6/26451.

У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №252-VIII, а також Закону України від 16 вересня 2014 року №1680-VII "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" м. Ровеньки Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

Позивач з 29.05.2014 перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області (далі - Відділення у м. Ровеньки) де і мав отримувати страхові виплати.

Відділення у м. Ровеньки не перемістилось на підконтрольну українській владі територію на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 595. Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач з заявою про виплату щомісячних страхових виплат звернувся відразу 09.11.2017 року, як став на облік як внутрішньо переміщена особа 09.11.2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, встановлений Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24 від 27.04.2007 (далі - Порядок № 24).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України постановою від 11.12.2014 № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 за N 6/26451 затвердило Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, що переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - Порядок № 20).

Згідно п.2 розділу І «Загальні положення» Порядку № 20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону України № 1105 безпосередньо в робочих органах Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

09.11.2017 позивач відповідно до вказаного Порядку №20 звернувся до Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області із заявою про виплату раніше призначеної страхової виплати за період, в якому не проведено платежі та продовжити раніше призначену страхову виплату.

На підставі заяви ОСОБА_2 і наданих до неї документів Сєвєродонецьким міським Відділенням у відповідності до ст. 44 Закону України №1105 прийнято 28.12.2017 року постанову про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати. Постановою визначено, що виплати необхідно проводити з 01.12.2014 по 31.05.2016 включно.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання(…)

Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності (…)

Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Оскільки одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 82 824 грн призначена до виплати позивачу у серпні 2014 року, з заявою про її одержання позивач надав тільки в листопаді 2017 року, тобто після спливу трьохрічного часу, тому відповідач прийняв рішення про відсутність підстав, визначених законом, для фінансування одноразової страхової виплати ОСОБА_2

Вищевикладене також стосувалось й виплати щомісячних страхових платежів за період з 29.05.2014 по 30.11.2014 у сумі 6186, 40 грн, які також заявлені позивачем з пропуском строку, визначеного ч. 4 ст. 47 Закону України № 1105.

Проте, суд звертає увагу апелянта, що позивач на час призначення йому страхових виплат постійно мешкав на території проведення антитерористичної операції в Луганській області, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.

Відповідно до п.2 розділу І порядку №20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта.

Страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, що здійснюються щомісяця особам, які тимчасово переміщені, нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати на медичну та соціальну допомогу органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття рішення, яке оформлюється відповідною постановою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку (із змінами та доповненнями) особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року "Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.

Як зазначено в п. 2 Тимчасового порядку, у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Постановою Правління Національного банку України № 466 від 06.08.2014 постановлено банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Отже, здійснення банківських операцій на тимчасово неконтрольованій території, до якої віднесено і м. Ровеньки Луганської області, припинено з 04.08.2014.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що одноразова допомога в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824,00 грн повинна була бути сплачена позивачу на підставі постанови Фонду від 11.07.2014 впродовж місяця з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 15).

МСЕК визначено позивачу стійку втрату працездатності з 29.05.2014 (а.с. 13), тобто одноразова допомога в сумі 82824,00 грн повинна була бути сплачена ОСОБА_2впродовж місяця саме з 29.05.2014, що виконано не було.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Оскільки відповідачем не надано доказів правомірності невиплати Відділенням виконавчої дирекції Фонду у м. Ровеньки Луганської області позивачу одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824,00 грн, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин приписи ч. 7 ст. 47 Закону № 1105.

В зв'язку з зазначеним є неприйнятними доводи апелянта про застосування до спірних правовідносин ч.4 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Що стосується щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, то загальновідомим є факт проведення Антитерористичної операції на території Луганської і Донецької областей відповідно до Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року про введення в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України".

Згідно п.2 розділу І «Загальні положення» Порядку № 20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону України № 1105 безпосередньо в робочих органах Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу 09.11.2017 року та в цей же день він звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення із заявою про виплату раніше призначених страхових виплат за період, в якому не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду в м.Ровеньки.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, звернення позивача із заявою про виплату раніше призначеної страхової виплати 09.11.2017 (понад 3 року з часу призначення) не залежало від волі позивача та зумовлено обставинами, які об'єктивно завадили звернутися за допомогою раніше, а саме проведення у Луганській області антитерористичної операції, що з урахуванням віку позивача та стану його здоров'я, унеможливлювало пересування останнього через лінію зіткнення.

З урахуванням зазначеного суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що право позивача на отримання страхової виплати за період з 29.05.2014 по 30.11.2014 в сумі 6186,40 грн підлягає поновленню.

З огляду на зазначене суд не приймає доводи апелянта про необґрунтування судом першої інстанції протиправності бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу призначеної, але не виплаченої страхової виплати за умови, що відповідач не є правонаступником відділення Фонду м. Ровеньки.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На підставі ч.1, ч. 3, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача 08.08.2018 повідомив суд, що після винесення судового рішення у справі та отримання від позивача остаточного розрахунку ним будуть подані докази на всю суму витрат, пов'язаних з правничою допомогою, тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв додаткове рішення від 27 серпня 2018 року про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції застосував положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України , відповідно до якої розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

В матеріалах справи наявні копія договору про надання правової допомоги № 30-11/17 від 30.11.2017, копія додаткової угоди № 1 від 15.12.2017 до Договору № 30-11/17 від 30.11.2017 (а.с. 29-32).

Обсяг послуг та їх вартість деталізовано у додатковій угоді, згідно якої Бюро надає ОСОБА_2 правову допомогу у спорі про визнання бездіяльності протиправною Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області та зобов'язання сплатити страхові виплати. Також деталізовано вартість послуг, які планується надати, включаючи адвокатські запити, підготовка позову в суд та представництво інтересів безпосередньо у судовому засіданні.

У якості доказу попередньої оплати послуг за договором надано копію квитанції від 25.01.2018 про сплату позивачем на рахунок адвокатського бюро 700,00 грн з доказами фактичного зарахування вказаних коштів на рахунок Бюро (а.с. 26-28).

Вказана у квитанції сума відповідає розрахунку вартості послуг, вказаних у додатковій угоді № 1 до договору № 30-11/17 від 30.11.2017, а саме оплата вартості двох адвокатських запитів (а.с. 21, 23) 200,00 грн та 50 відсотків вартості підготовки позовної заяви до суду.

Отже, витрати на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн, як і витрати в розмірі 2500 грн (а.с.11) підтверджені належними доказами та стосуються даної справи, тому доводи апелянта про їх не співмірність є неприйнятними.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі №812/1629/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі №812/1629/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 27 листопада 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко