Справа № 813/2395/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2416/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови,

суддя у І інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення 16 год. 04 хв.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 14 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - Управління) № ЛВ 315/471/АВ/ФС від 11 травня 2018 року (далі - Постанова) про накладення на неї штрафу у розмірі 148920 грн. за порушення вимог частини 5 статті 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) та статті 33 Закону України «Про оплату праці».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 813/2395/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було належним чином забезпечено право позивача на участь у розгляді справи про накладення штрафу, а також право своєчасно подати обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

У апеляційному порядку постанову суду першої інстанції оскаржено Управлінням, яке у своїй скарзі просить його скасувати та відмовити у задоволенні позову ФОП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у період 19-20 квітня 2018 року Управлінням було проведено інспекційне відвідування ФОП, за результатами якого складено акт від 20 квітня 2018 року № ЛВ 31 5/471 /АВ, де зафіксовано виявлення порушення вимог частини 5 статті 95 КЗпП та статті 33 Закону України «Про оплату праці», яке полягає у тому, що чотирьом найманим працівникам не було проведено нарахування та виплату індексації заробітній плати за період червень - грудень 2017 року.

У зв'язку із цим на ФОП було накладено штраф на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення Управлінням процедури накладення штрафу на ФОП у частині її повідомлення про дату та час розгляду справи. Розгляд справи про накладення штрафу на ФОП було призначено на 11 травня 2018 року на 12:30 год., про то її було повідомлено листом від 4 травня 2018 року № 125/2/1 1-37, який надіслано рекомендованим листом4 травня 2018 року, тобто за 7 днів до дати розгляду справи, що підтверджується копіями розрахункових документів.

Наполягає на тому, що приписами пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, не передбачено того, що вже за 5 днів до дати розгляду суб'єкт господарювання повинен знати про дату розгляду справи. Фактичне неодержання позивачкою адресованої їй кореспонденції не може бути безумовним свідченням порушення Управлінням процедури виклику на розгляд справи протиправності оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки обов'язок Управління повідомній суб'єкта господарювання про розгляд справи обмежується надісланням виклику на розгляд справи.

Представник Управління у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладенні у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ФОП.

Позивач на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до матеріалів справи оскаржуваною Постановою на ФОП накладено штраф у розмірі 148920 грн. за порушення вимог частини 5 статті 95 КЗпП та статті 33 Закону України «Про оплату праці».

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 509).

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб'єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п'ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.

При цьому за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, матеріли справи свідчать про те, виклик на розгляд справи Управління від 4 травня 2018 року № 125/2/1 1-37 ФОП було отримано пізніше, ніж за п'ять днів до дати розгляду, а відтак слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було порушено приписи пунктів 6 та 7 Порядку № 509.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами часини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 2 цього ж Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Підсумовуючи наведене та не вдаючись у оцінку оскаржуваної постанови № ЛВ 315/471/АВ/ФС від 11 травня 2018 року по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що вона була прийнята відповідачем передчасно, із порушення встановленого порядку розгляду справи про накладення штрафу та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 813/2395/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 27 листопада 2018 року.