Справа № 2040/5471/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 р. № 2040/5471/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «УКРСОЦБАНК» про скасування податкових повідомлень-рішень -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2018 року № про сплату грошових коштів у розмірі 177138,59 гривень; скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2018 року № про сплату грошових коштів у розмірі 2125663,04 гривень; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 8810,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.03.2018 року співробітниками ГУ ДФС у Харківській області складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року. Ознайомившись зі змістом Акту від 19.03.2018 №986/20-40-13-14-08/НОМЕР_1 позивач вважає його висновки протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, оскільки визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. А відтак, слід дійти висновку про те, що на відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасована банком пеня та штрафи не є доходом, отриманим як додаткове благо. Вважає, що відсотки, які було нараховано боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Позивач зазначає, що сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а неустойка ним не отримується, та при цьому, банківська установа вправі на свій розсуд визначати доцільність її стягнення (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.04.2017 р. у справі №К/800/16971/16, ЄДРСРУ № 66047045). Вважає, що у випадку, який склався у позивач із банком, на правовідносини з оподаткування додаткового блага у вигляді прощеної суми боргу повністю застосовуються положення п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, отже в діях відповідача позивач вбачає ознаки протиправності відносно нього.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року відкрито провадження по справі.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідача 07.08.2018 р. подано відзив на позов, в якому фахівець податкового органу зазначає, що платник податків зобовязаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Податкові декларації, крім випадків передбачених цим кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює зокрема календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ). Фізична особа зобовязана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним сплатити суму податкового зобовязання, зазначену в поданій нею податковій декларації (п. 179.7 ст.179 ПКУ) (а.с. 27-29). Зазначає, що згідно з відповіддю ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.11.2017р. №11.1-186/79-1083 ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) у 3 кварталі 2016 року нараховано та виплачено доход з ознакою « 126» у вигляді анулювання основної суми кредиторської заборгованості у сумі 9448080,27 грн., з яких сума нарахованого та виплаченого доходу, відображена в формі 1-ДФ складає 9447391,27 грн. Отже, приймаючи податкові повідомлення-рішення від 17.04.2018 № НОМЕР_2 про визначення грошових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 2125663,04грн., № про визначення грошових зобовязань з військового збору у сумі 17138,59 грн., Головне управління ДФС у Харківській області діяло на підставі та в межах повноважень, визначених Законом.

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року зупинено провадження по справі №2040/5471/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень до 16.10.18р. об 15:00 год. у зв'язку із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «УКРСОЦБАНК» (, м. Київ, вул. Ковпака, 29) та витребуванням у ПАТ «УКРСОЦБАНК» документів, що були підставою для зменшення (погашення) кредитної заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року, які необхідно було надати безпосередньо до суду до судового засідання.

Через канцелярію суду від ПАТ "УКРСОЦБАНК" 02.11.2018 року надійшли письмові пояснення та копія Договору про внесення змін № 11 від 01.08.2016 року до кредитного договору № 805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було прощена сума у розмірі 7202323,64 грн. заборгованості за тілом кредиту та 17168, 76 грн. заборгованості по відсоткам.

Представником відповідача 05 листопада 2018 року подана заява про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю направлення запиту до ПАТ "УКРСОЦБАНК" стосовно поданих письмових пояснень, що надійшли до суду 02.11.2018 року, оскільки є розбіжності щодо прощеної заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором, а саме: у розмірі 2245756,63 грн.

Представником позивача 05.11.2018 року подано заяву про задоволення заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи, в якій просив розглянути подану представником відповідача заяву у порядку письмового провадження. Також представник позивача просив долучити до матеріалів справи завірені належним чином копії документів.

Представник третьої особи, повідомлений належним чином про дату судового розгляду справи - у судове засідання не прибув.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року підготовче провадження у справі №2040/5471/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень поновлено

Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкладено підготовче засідання у справі №2040/5471/18 на 13.11.18. Ухвалою суду від 13.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2018 року.

У судове засідання, призначене на 26.11.2018 року, зявився представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи, повідомлений належним чином про дату судового розгляду справи - у судове засідання не прибув.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд врахувати доводи, викладені у наданому відзиві на позов.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши представників позивача та відповідача суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2018 року співробітниками ГУ ДФС у Харківській області складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року (а.с. 45-53).

На підставі висновків акту перевірки від 19.03.2018 №986/20-40-13-14-08/НОМЕР_1, яким встановлені порушення: п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. 176.1 «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПКУ не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік; пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164, пп.168.1.3, п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 1700530,43 грн.; п.16-1 Розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України у вигляді заниження військового збору за 2016 рік у розмірі 141710,87 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 17.04.2018 року № про сплату грошових коштів у розмірі 177138,59 гривень та від 17.04.2018 р. № про сплату грошових коштів у розмірі 2125663,04 гривень.

Як встановлено за матеріалами справи позивачем згідно договору кредиту від 13.10.2008 №805/6/18/8-136 було отримано 779470,00 доларів США і до 12.06.2015 року було сплачено 429701,8 доларів США та відсотків. Залишок боргу було конвертовано у 13381806,00 гривень та в подальшому сплачено позивачем 6179482,36 гривень тіла та 111106,05 гривень відсотків. Таким чином, за договором кредиту №805/6/18/8-136 від 13.10.2008 його взаємні розрахунки з ПАТ «Укрсоцбанк» мають наступний зміст: за користування кредитом ним сплачено банку 429701,80 доларів США та 111106,05 гривень, що громадянин ОСОБА_3 вважає своїми витратами, а з тіла боргу отримано 7 202 323,64 гривні станом на 01.08.2016 року.

За результатами аналізу доданих документів (довідок ПАТ «Укрсоцбанк») податковим органом встановлено, що згідно договору кредиту від 13.10.2008 №805/6/18/8-136 фізичною особою ОСОБА_3 від ПАТ «Укрсоцбанк» було отримано 779 470,00 доларів США. Станом на 12.06.2015 відбулась конвертація кредитної заборгованості на суму 13381806,0 грн. (основна сума боргу (кредиту) складала 535260,35 доларів США - еквівалент у гривнях банком не визначений). У періоді з 12.06.2015 по 01.08.2016 року фізичною особою ОСОБА_3 було сплачено 6179482,36 гривень основної суму боргу (тіла кредиту). Таким чином, станом на 01.08.2016 (остання дата у довідках, після якої підсумовуються розрахунки - ймовірна дата анулювання (прощення) боргу) заборгованість по основній сумі боргу по даному договору складала 7 202 323,64 гривень, отримання основного боргу у такому розмірі не заперечує громадянин ОСОБА_3

ГУ ДФС у Харківській області з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог Податкового кодексу України в частині повноти нарахування та сплати податків та зборів під час отримання доходу у вигляді «додаткового блага» на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено запит № 21118/10/20-13-13-13 від 20.10.2017р. щодо надання інформації про виконання установою банку вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПКУ.

Податковий орган, на підставі відповіді ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.11.2017р. №11.1-186/79-1083 робить висновок, що у 3 кварталі 2016 року ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) нараховано та виплачено доход з ознакою « 126» у вигляді анулювання основної суми кредиторської заборгованості у сумі 9 448 080,27 грн., з яких сума нарахованого та виплаченого доходу, відображена в формі 1-ДФ складає 9 447 391,27 грн.

06.02.2018р. Головним управлінням ДФС у Харківській області у звязку з отриманням інформації від ПАТ «Укрсоцбанк» було видано наказ № 746 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) з питання повноти нарахування та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., про що складено акт перевірки від 19.03.2018р. №916/20-40-13-14-08/НОМЕР_1, який отримано платником податків 26.03.2018р. згідно з поштовим повідомленням № 183.

В ході перевірки встановлено, що згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, фізична особа - платник податку ОСОБА_3 у 3 кварталі 2016 року отримав дохід за ознакою « 126»- дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми фінансової допомоги, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства відповідно до пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 ПКУ, у сумі 9447391,27 грн., яку відображено ПАТ «Укрсоцбанк» () у податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми, отриманого з них податку за формою 1-ДФ.

Відповідач зазначає, що станом на дату проведення перевірки ОСОБА_3 до контролюючого органу не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік та не задекларовано дохід у сумі 9 447 391,27 грн., що є порушення п.179.1 ст.179, пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 ПКУ.

На підставі вищевикладеного, ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 визначила грошові зобовязання з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 2 125 663,04 грн. (основний платіж - 1 700 530,43 грн., штрафна (фінансова) санкція - 425132,61 грн.) та грошові зобовязання з військового збору у сумі 177138,59 грн. (основний платіж - 141710,87 грн., штрафні (фінансові) санкції - 35 427,2 грн.

Не погодившись із прийнятими відносно нього податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся за їх оскарженням до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Підпункт «д» пункту 164.2.17. п. 164.2. статі 164 ПК України встановлює, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Суми розстрочених податкових зобовязань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобовязання.

Водночас п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України встановлено, що основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року

Сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;

Разом з тим п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлює, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу.

Крім того, Законом України від 09 квітня 2015 року № 321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань», який набрав чинності 07.05.2015, були внесені зміни до Кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що на відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасована банком пеня та штрафи не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Відповідно до пп. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

При цьому, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання (пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Відсотки, які було нараховано боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед третьою особою - банком.

Прощена неустойка у вигляді пені та штрафів не є його доходом і додатковим благом, сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а неустойка ним не отримується, та при цьому, банківська установа вправі на свій розсуд визначати доцільність її стягнення.

Зазначене узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України (Ухвала ВАСУ від 18.04.2017 р. у справі № К/800/16971/16, ЄДРСРУ № 66047045).

З вищевикладеного вбачається, що під поняття «додаткове благо» підпадає сума боргу у вигляді тіла кредиту, яка прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням.

Відповідно до п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень вказує, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Як встановлено за матеріалами справи позивачем кредитний договір за №805/6/18/8-136 з банком укладався 13.10.2008 року.

На правовідносини з оподаткування додаткового блага у вигляді прощеної суми боргу повністю застосовуються положення п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Кредитний договір №805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року станом на 01 січня 2014 року погашений не був та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти боргу з подальшим його анулюванням відбулась після 01 січня 2015 року. Розмір грошового зобовязання в гривні при зміні валюти вирахуваний відповідно до валютного курсу в гривні станом на 12.06.2015 року (момент зміни валюти).

Кредитний договір №805/6/18/8-109 від 18.08.2008 року станом на 01 січня 2014 року погашений не був та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти боргу з подальшим його анулюванням відбулась після 01 січня 2015 року. Розмір грошового зобовязання в гривні при зміні валюти вирахуваний відповідно до валютного курсу в гривні станом на 12.06.2015 року (момент зміни валюти).

ПАТ «Укрсоцбанк» до суду надані письмові пояснення, з яких вбачається, що Договором № 11 від 01.08.2016 року були внесені зміни до кредитного договору №805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було прощено 7 202 323, 64 грн. заборгованості за тілом кредиту та 17168, 76 грн. заборгованості по відсоткам.

Отже, з наданих від ПАТ "УКРСОЦБАНК" 02.11.2018 року письмових пояснень вбачається розбіжність розрахунків між встановленими у Акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року та фактичними даними наданими ПАТ "УКРСОЦБАНК, а також вбачається різниця розрахунків, наведених у відзиву на позов.

Суд зазначає, що усі рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані "прямі повноваження", так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані "похідні повноваження".

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідачем ані у відзиві, ані у клопотаннях не вказано та не обґрунтовано належними доказами порушення п.16-1 Розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України та підстави застосування штрафних санкції на підставі п.123.1 статті 123 Податкового кодексу України, і такі порушення не є достовірно встановленим фактом.

Посилання позивача на ту обставину, що його рішення винесено на підставі встановлених фактів, є лише припущенням та жодним доказом не підтверджені, а надані третьою особою письмові пояснення взагалі вказують на зовсім інші фактичні обставини справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідач під час розгляду справи не надав жодного належного доказу обґрунтованості причини порушення п.16-1 Розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України та підстави застосування штрафних санкції на підставі п.123.1 статті 123 Податкового кодексу України, з якими пов'язується застосування певного заходу. Наведені ним в відзиві доводи нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем, в силу приписів наведеної норми законодавства, до матеріалів справи належних доказів, що спростовували б доводи позивача, порушення вимог законодавства не надані, судом таких фактів також не виявлено.

Таким чином, доказів, які б свідчили про правомірність та законність оскаржуваних рішень відповідачем до суду не надано та під час розгляду справи не долучено та не зазначено.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на його підставі є такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, натомість - суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти позову, правомірність оскаржуваних рішень - не доведена та не підтверджена доказами, які перевірено судом, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 61000, м.Харків, вул. Академіка Павлова, 162 Б кв.100) до Головного управління ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ 057, Харків, вул. Пушкінська, 46), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «УКРСОЦБАНК» (, м. Київ, вул. Ковпака, 29) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 17.04.2018 року № про сплату грошових коштів у розмірі 177138,59 гривень.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 17.04.2018 року № про сплату грошових коштів у розмірі 2125663,04 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; 61000, м.Харків, вул. Академіка Павлова, 162 Б кв.100) сплачену суму судового збору в розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 28 листопада 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.