Справа № 806/2354/18
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2354/18

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос Оксана Валентинівна Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

29 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (постановлено у м. Житомир 04 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації у листі від 04.04.2018 року за № П-117/29/01-2018 та невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 року по справі № 806/348/18.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 4 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 4 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, у зв'язку із необґрунтованістю доводів апеляційної скарги.

На підставі ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється за правилами письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 березня 2018 у справі №806/348/18 позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано протиправними дії Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України щодо надання ОСОБА_2 на його звернення від 07 жовтня 2017 року неповної інформації, зазначеної у листі від 18 грудня 2017 року; зобов'язано Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України надати ОСОБА_2 повну інформацію на його звернення від 07 жовтня 2017 року.

В мотивувальній частині вказаного рішення суд дійшов висновку, що відповідачем не надано відповіді на звернення позивача, чи може його грошове забезпечення бути меншим, ніж встановлено ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України". При цьому, як зазначив суд при прийнятті рішення у справі № 806/348/18, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача надати відповідь на його звернення в цій частині.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 березня 2018 року відповідачем направлено лист від 04 квітня 2018 року №П-117/29/2/01-2018. Згідно з цим листом порядок нарахування та виплати працівникам міліції грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні регламентований спеціальним законодавством: Законом України "Про міліцію", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей". За таких умов на військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, не поширюється дія Кодексу Законів про працю, Закону України "Про оплату праці, оскільки вони чітко врегульовані спеціальним законодавством. Крім того, пленум Верховного Суду України у постанові №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснив, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб. (а.с.8)

Однак, позивач вважає, що на питання, яке ставилось у зверненні, відповідач у своєму листі жодного слова не вказав, чим порушив його право на отримання публічної інформації, з огляду на що звернувся до суду для захисту порушеного права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов'язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, усі судові рішення, які набрали законної сили, підлягають виконанню усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України, в тому числі й Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України.

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації у листі від 04.04.2018 року за № П-117/29/01-2018 та невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 року по справі № 806/348/18.

Фактично позивач просить зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, оскільки в цьому випадку відбувається нашарування судових рішень, що не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Обов'язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження", а тому не потребує врегулювання в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу учасників справи на те, що чинне законодавство України передбачає порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, який врегульовано статтями 382, 383 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Цією ж статтею передбачено й порядок подання та вирішення такої заяви.

Частиною 6 цієї статті визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу викладених правових норм слідує, що приписами та ст.ст. 382, 383 КАС України визначено два окремі способи судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого не на користь суб'єкта владних повноважень: зобов'язання останнього подати звіт про виконання судового рішення та можливість накладення штрафу за результатами розгляду поданого звіту, а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, що здійснюється за ініціативою позивача після розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 березня 2018 у справі №806/348/18 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України щодо надання ОСОБА_2 на його звернення від 07 жовтня 2017 року неповної інформації, зазначеної у листі від 18 грудня 2017 року.

Зобов'язано Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України надати ОСОБА_2 повну інформацію на його звернення від 07 жовтня 2017 року.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 березня 2018 року відповідачем направлено лист від 04 квітня 2018 року №П-117/29/2/01-2018

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач може вирішити вказану спірну ситуацію шляхом звернення до суду в порядку ст.383 КАС України, яка регламентує підстави та порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не в порядку звернення до суду першої інстанції з новим позовом, що призведе до нашарування судових рішень та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виконання судового рішення, на що чинним законодавством передбачений зовсім інший порядок.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі скасувати. Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.