Справа № 569/11084/18
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 у якому просить суд постанову Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0160/10200/18 від 17 травня 218 року, якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. визнати незаконною та скасувати; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності або в порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав письмовий відзив на позов у якому просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Розгляд справи провести в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови в справі про порушення митних правил №0160/10200/18 від 17 травня 2018 року винесеної заступником начальника Чернігівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненко В.В., «Розглянувши матеріали справи про порушення митних правил №0160/10200/18, розпочатої 06 лютого 2018 року за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м.Рівне, місце тимчасової роботи: тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, без присутності: особи, що притягається до відповідальності, громадянина ОСОБА_1, встановив: 06 лютого 2018 року о 16 год. 37 хв. в хону спрощеного митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, у напрямку Україна - Республіка Білорусь, заїхав автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

Під час виконання митних формальностей, відповідно до інформації, наявної в ЄАІС ДФС, автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» встановлено, що громадянином ОСОБА_1 04 вересня 2017 року ввезено на митну територію України в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС в режимі транзиту з метою особистого користування автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1.

Перевищення встановленого, відповідно до ст.95 МК України строку транзиту транспортного засобу через митну територію України склало більше десяти діб.

Громадянин ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України.

За даним фактом у відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол про ПМП №0160/10200/18 за ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, товари, транспортні засоби комерційного признання, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу (ст.93 МК України).

У відповідності до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземною держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.6 ст.379 МК України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставлені у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

До зазначених строків не включається, зокрема час дії обставин, зазначених у статті 192 Митного кодексу: аварії або дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Гідно з ч.ч.4-5 ст.102 МК України, митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою. Відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно з п.57 ст.4 МК України - товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; п.60 ст.4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до ч.1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Громадянин ОСОБА_1 не надав жодного документу, який би підтверджував настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб ні піж час складання протоколу, ні під час провадження по справі.

Отже, громадянин ОСОБА_1 повинен був доставити товар - транспортний засіб особистого користування марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, оформлений Житомирською митницею ДФС 04.09.2017 в митному режимі транзиту, до органу доходів і зборів призначення в строк до 14 вересня 2017 року. Фактично громадянин ОСОБА_1 доставив вказаний транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення 06 лютого 2018 року.

На адресу Чернігівської митниці ДФС надійшло клопотання громадянина ОСОБА_1 від 16 лютого 2018 року, 07 березня 2018 року, 12 квітня 2018 року, 11 травня 2018 року в яких зазначено щодо сплину строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.1 ст.467 МК України та клопотання про перенесення розгляду справи.

Дані обставини Чернігівська митниця ДФС сприймає критично та розцінює їх як спробу уникнення адміністративної відповідальності за порушення митних правил з наступних причин:

По перше, згідно з проведеною перевіркою щодо фактів переміщення через митний кордон України транспортного засобу «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, встановлено наступне: згідно з даними Єдиної автоматизованої системи ДФС, даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено переміщення транспортного засобу «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 тільки 04 вересня 2017 року в напрямку в'їзд на митну територію України та 06 лютого 2018 року в напрямку виїзд з митної території України. Інших переміщень зазначеного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не виявлено.

По друге, в ч.1 ст.467 МК України зазначено, що у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469,477-481,485 Митного кодексу України, адміністративне стягнення за таке порушення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим стосовно окремих статей.

У Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття «триваючого правопорушення».

Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, від 17 липня 2007 року №22-14-493.

Зокрема зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Громадянин ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, тобто за перевищення встановленого ст.95 строку доставки товару - автомобіля марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 більше ніж на десять діб.

Виходячи з змісту диспозиції ч.3 ст.470 МК України адміністративна відповідальність наступає за будь-яке перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів більше ніж на десть діб, оскільки на відміну від ч.ч.1,2 ст.470 МК України, в ч.3 ст.470 МК України цей строк не визначений.

Позиція щодо можливості віднесення правопорушень, передбачених статтею 470 МК України, до триваючих міститься в постанові Вищого адміністративного суду від 01 червня 2017 року в справі №К/800/19886 в якій, зокрема зазначено, що «… не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку».

Аналогічні положення щодо триваючого характеру правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України містяться в постановах Верховного суду України від 13 березня 2018 року у справі №К/23243/18 (448/1346/15-а) та від 22 березня 2018 року у справі №К/9901/18566/18 (450/2731/15-а).

Тобто, громадянин ОСОБА_1 повинен був доставити товар - автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 до органу доходів і зборів призначення в строк до 14 вересня 2017 року, але транспортний засіб не доставлений до органу доходів і зборів призначення протягом тривалого часу, з чого слідує, що такі дії безперервно порушують закон протягом зазначеного часу, а громадянин ОСОБА_1 перебуває протягом тривалого часу в безперервному стані протиправної діяльності через невиконання покладеного на нього обов'язку, ухиляючись від доставки автомобіля до органу доходів і зборів та виконання умов митного режиму транзиту умисно, що в свою чергу свідчить про триваючий характер вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ч.2 ст.342 МК України усне опитування громадян та посадових осіб підприємств під час здійснення митного контролю - це отримання посадовою особою органу доходів і зборів інформації, що має значення для здійснення митного контролю, від осіб, які володіють такою інформацією.

Відомості щодо обставин недотримання строків перебування на митній території України раніше ввезеного транспортного засобу, отримані у ході усного опитування, мають розглядатися як підстава для вирішення питання щодо наявності правопорушення та його фіксації у відповідності до вимог законодавства.

Отже, момент виявлення даного правопорушення відбувся 06 лютого 2018 року, коли ОСОБА_1 був встановлений та опитаний щодо даного правопорушення та в його діях були виявлені ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. У зв'язку з чим, строк накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 за даним протоколом про порушення митних правил спливає 06 серпня 2018 року.

Листами Чернігівської митниці ДФС від 22 лютого 2018 року №891/25-70-20-02, від 20 березня 2018 року №1413/25-70-20-02, від 25 квітня 2018 року №2119/25-70-20-02 на підставі клопотань ОСОБА_1 призначались розгляди справи про порушення митних правил №0160/10200/18. ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме що розгляд відбудеться 17 травня 2018 року та про необхідність добросовісно користуватись правами, передбаченими ст.498 МК України.

Враховуючи те, що клопотання направлялись до Чернігівської митниці ДФС кожного разу перед датою розгляду справи про порушення митних правил №0160/10200/18 без надання документального підтвердження причин неявки до митниці, Чернігівська митниця ДФС сприймає вказані клопотання критично та розцінює, як намір ОСОБА_1 затягнути строки накладення адміністративного стягнення з подальшим ухиленням від притягнення до адміністративної відповідальності.

Надана з клопотанням від 11 травня 2018 року копія епікризу №1917 підтверджує перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікування в ендокринологічному відділенні №2 Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення з 11 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року.

При цьому, в жодному з клопотань ОСОБА_1 не було наведено фактів та обставин, які б стосувалися вчиненого ним правопорушення.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відповідно до положень ст.498 МК України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Ст.467 встановлено строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, ч.1 вказаної статті передбачено якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 МК України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 МК України - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, у зв'язку з чим затягування вказаних строків є недопустимим.

Оскільки громадянин ОСОБА_1 в порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України не доставив у встановлені Митним кодексом України строки автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 до органу доходів і збрів призначення, перевищивши строк доставки більше ніж на десять діб, а також вчасно не помістив зазначений товар в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, то зазначені обставини вказуються на наявність в діях громадянина ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

З огляду на вкладене обставин, які б згідно ст.ст.17,247 КУпАП та ст.460 МК України виключали адміністративну відповідальність громадянина ОСОБА_1 або виключали провадження у справі про ПМП №0160/10200/18 не встановлено.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на підставі викладеного й керуючись статтями 522-527 МК України, постановив: громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. На ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 3 статті 470 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З позовної заяви вбачається, що 04 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 через зону діяльності Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб «OPEL SIGNUM», державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте використання).

При цьому, посилаючись на норми Митного кодексу та ухвали львівського апеляційного адміністративного суду зазначає, що строк (шість місяців) встановлений статтею 467 Митного кодексу України про притягнення йог до адміністративної відповідальності сплинув, оскільки транспортний засіб ним було введено 04 вересня 2017 року, а оскаржувана постанова винесена 17 травня 2018 року.

Суд вважає дані твердження безпідставними виходячи з наступного.

Згідно з даними Єдиної автоматизованої системи ДФС, даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено переміщення транспортного засобу «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1, 04 вересня 2017 року в напрямку в'їзд на митну території України та 06 лютого 2018 року в напрямку виїзд з митної території України. Інших переміщень зазначеного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття «триваючого правопорушення».

Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, від 17 липня 2007 року №22-14-493.

Зокрема зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем по даний час не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку оформлення у митному відношення автомобілів в порядку, встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Позиція щодо можливості віднесення правопорушень, передбачених статтею 470 МК України, до триваючих міститься в постанові Вищого адміністративного суду від 01 червня 2017 року в справі №К/800/19886 в якій, зокрема зазначено, що «… не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку».

Аналогічні положення щодо триваючого характеру правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України містяться в постановах Верховного Суду України від 13 березня 2018 року у справі №К/23243/18 (448/1346/15-а) та від 22 березня 2018 року у справі №К/9901/18566/18 (450/2731/15-а).

Тобто, громадянин ОСОБА_1 повинен був доставити товар - автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 до органу доходів і зборів призначення в строк до 14 вересня 2017 року, але транспортний засіб не доставлений до органу доходів і зборів призначення протягом тривалого часу, з чого слідує, що такі дії безперервно порушують закон протягом зазначеного часу, а громадянин ОСОБА_1 перебуває протягом тривалого часу в безперервному стані протиправної діяльності через невиконання покладеного на нього обов'язку, ухиляючись від доставки автомобіля до органу доходів і зборів та виконання умов митного режиму транзиту умисно, що в свою чергу свідчить про триваючий характер вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ч.2 ст.342 МК України усне опитування громадян та посадових осіб підприємств під час здійснення митного контролю - це отримання посадовою особою органу доходів і зборів інформації, що має значення для здійснення митного контролю, від осіб, які володіють такою інформацією.

Відомості щодо обставин недотримання строків перебування на митній території України раніше ввезеного транспортного засобу, отримані у ході усного опитування, мають розглядатися як підстава для вирішення питання щодо наявності правопорушення та його фіксації у відповідності до вимог законодавства.

Отже, момент виявлення даного правопорушення відбувся 06 лютого 2018 року, коли ОСОБА_1 був встановлений та опитаний щодо даного правопорушення та в його діях були виявлені ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. У зв'язку з чим, строк накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 за даним протоколом про порушення митних правил спливає 06 серпня 2018 року.

При цьому суд вважає, що позивачем навмисно неодноразово подавались клопотання для відповідача про відкладення розгляду справи для уникнення відповідальності за порушення МП та не приймає до уваги твердження позивача в тій частині, що оскаржувана ним постанова винесена без його участі, у зв'язку з повторним перебуванням на лікуванні. При цьому, позивач будь-яких письмових пояснень з приводу інкримінованого йому адміністративного правопорушення жодного разу (п'ять клопотань про відкладення розгляду адміністративного протоколу) не подав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 повинен був доставити товар - автомобіль марки «OPEL SIGNUM», р.н.з. НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_1 до органу доходів і зборів призначення в строк до 14 вересня 2017 року, але транспортний засіб не доставлений до органу доходів і зборів призначення протягом тривалого часу, з чого слідує, що такі дії безперервно порушують закон протягом зазначеного часу, а позивач навмисно ухилявся від доставки автомобіля до органу доходів і зборів та виконання умов митного режиму транзиту, що в свою чергу свідчить про триваючий характер вчиненого правопорушення.

До даних пояснень позивача суд відноситься критично та розцінює їх, як намагання позивача уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів заявлених ним позовних вимог, а представник відповідача їх повністю спростував належними та допустимими доказами, тому з цих підстав у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі - відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, проживає АДРЕСА_1.

Відповідач: Чернігівська митниця Державної фіскальної служби, 14017 м.Чернігів, проспект Перемоги, 6.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов