Справа № 1540/4604/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4604/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

представника позивача: Лень Ю.В.,

представника відповідача: Мунтяна Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Степова, 18/20) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 633276/40177201 від 05.04.2018р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить:

Визнати протиправними рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області № 633276/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 777 від 27.11.2017р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 625 від 21.11.2017р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 340 від 15.12.2017р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 138 від 06.12.2017р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 668 від 22.11.2017р. та скасувати їх;

Зобов'язати ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 777 від 27.11.2017р., № 625 від 21.11.2017р., № 340 від 15.12.2017р., № 138 від 06.12.2017р., № 668 від 22.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою від 14.09.2018р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано позивачу п'ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви відповідно до кількості учасників справи із зазначенням змісту позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини відносно другого відповідача - Головного управління ДФС в Одеській області.

На виконання ухвали 25.09.2018 р. (вх. № 28199/18) представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

17.10.2018 року за вх..№ЕП/5812/18 від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву.

23.10.2018 року за вх..№31533/18 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018 року.

В обґрунтування позову зазначається, що позивачем на здійснення господарської діяльності було укладено договори поставки з контрагентами ТОВ «Г.М.Б.ДЕВЕЛОПМЕНТ» та КП «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ЧЕРЬОМУШКИ». У зв'язку із здійсненням господарських операцій та на виконання вимог податкового законодавства позивачем було складено та направлено на реєстрацію відповідні податкові накладні, однак стосовно зазначених накладних комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. На думку позивача, відповідач при винесенні оскаржуваних рішень не дотримався вимог формального оформлення таких рішень, адже невідомо посаду особи, яка підписала рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а також відповідачем ані при зупиненні реєстрації податкових накладних, ані під час відмови у їх реєстрації не було зазначено, які саме підстави прийняття такого рішення, на думку комісії, мають значення, які документи не відповідають встановленим вимогам та які документи мають бути додатково подані позивачем для винесення позитивного рішення стосовно реєстрації направлених до відповідача податкових накладних. Такі дії позивач вважає протиправними, безпідставними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а саме Конституції України, Податковому кодексу України (далі - ПК України), Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року. За таких обставин, беручи до уваги неправомірність дій відповідачів, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

17.10.2018 року за вх..№ЕП/5812/18 від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву. Згідно зазначеної заяви по суті справи, відповідачі позов не визнають, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї правової позиції зазначається, що на виконання вимог чинного законодавства, з урахуванням критеріїв, визначених у Порядках з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року, відповідачем було правомірно прийнято рішення щодо надання до комісії документів, складених із порушенням законодавства. А саме, як зазначає представник відповідачів у відзиві, всі платіжні доручення, які надані позивачем, не містять ані печатки, ані підпису уповноваженої особи, яка здійснювала дану операцію. З урахуванням цього, у задоволенні позову відповідачі просили відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обстанин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області Одеському окружному адміністративному суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Будіва» є господарюючим суб'єктом, видами діяльності якого, згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є:

Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

Код КВЕД 95.11 Ремонт комп'ютерів і периферійного устатковання;

Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням;

Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний);

Код КВЕД 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет;

Код КВЕД 52.10 Складське господарство;

Код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів;

Код КВЕД 62.02 Консультування з питань інформатизації;

Код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем;

Код КВЕД 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність;

Код КВЕД 63.12 Веб-портали;

Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 17).

Під час здійснення позивачем господарської діяльності ним було, зокрема, здійснено наступні господарські операції із їх відповідним оформленням у відповідності до норм податкового законодавства та отримано такі рішення:

1. 10.07.2017 року між ТОВ «Будіва» та ТОВ «Г.М.Б.ДЕВЕЛОПМЕНТ» було укладено договір №ОД-0117/08 про постачання матеріалів будівельного призначення (а.с.39-41) та додаток №1 до зазначеного договору (а.с. 42).

Згідно п.1.1. зазначеного договору «у відповідності до умов даного Договору Постачальник (ТОВ «Будіва») на підставі замовлення Покупця (ТОВ «Г.М.Б.ДЕВЕЛОПМЕНТ») зобов'язується передати у власність покупця матеріали будівельного призначення (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору».

Згідно п.3.2. зазначеного договору «ціни включають вартість Товару, тари, упакування й маркування, ПДВ. Транспортні витрати, у випадку доставки Товару Постачальником за адресою вказаною Покупцем, також включаються у вартість Товару. Ціни вказуються у рахунках-фактурах і накладних».

Згідно Видаткової накладної №ОД-00002590/01 від 06.12.2017 року позивачем було здійснено поставку товару загальною сумою з ПДВ 9074,16 грн (а.с.43).

ТОВ «Г.М.Б.ДЕВЕЛОПМЕНТ» здійснило оплату за, в тому числі, зазначену вище поставку згідно платіжного доручення №103 від 15.01.2018 року (а.с.44).

Позивачем за фактом здійснення господарської операції було складено Податкову накладну №138 від 06.12.2017 року (а.с. 34) та направлено відповідачу для реєстрації.

26.12.2017 року від відповідача надійшла Квитанція, згідно якої документ прийнято, проте реєстрація зупинена. Виявлено помилку наступного змісту: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 3214. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення пр. реєстрацію ПН/РК» (а.с.35).

Позивачем на виконання вищезазначених вимог та з метою здійснення реєстрації податкової накладної №138 від 06.12.2017 року було направлено Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 22.03.2018 року №138 (а.с. 36). Згідно квитанції №1, документ збережено на центральному рівні 22.03.2018 року (а.с.37).

30.03.2018 року відповідачем прийнято Рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №621865/40177201 (а.с. 32-33). Згідно цього Рішення, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №138 від 06.12.2017 року у зв'язку із тим, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

2. На виконання того ж договору №ОД-0117/18 від 10.01.2017 року згідно Видаткової накладної №ОД-00002657/01 від 15.12.2017 року позивачем було здійснено поставку товару загальною сумою з ПДВ 8824,46 грн (а.с. 63).

ТОВ «Г.М.Б.ДЕВЕЛОПМЕНТ» здійснило оплату за зазначену вище поставку згідно платіжного доручення №91 від 10.01.2018 року (а.с. 64).

Позивачем за фактом здійснення господарської операції було складено Податкову накладну №340 від 15.12.2017 року (а.с. 53) та направлено відповідачу для реєстрації.

28.12.2017 року від відповідача надійшла Квитанція, згідно якої документ прийнято, проте реєстрація зупинена. Виявлено помилку наступного змісту: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 3214. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення пр. реєстрацію ПН/РК» (а.с. 54).

Позивачем на виконання вищезазначених вимог та з метою здійснення реєстрації податкової накладної №340 від 15.12.2017 року було направлено Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 22.03.2018 року №340 (а.с. 55-56). Згідно квитанції №1, документ збережено на центральному рівні 22.03.2018 року (а.с.57).

29.03.2018 року відповідачем прийнято Рішення про реєстрацію або відмову у в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №620079/40177201 (а.с. 52-53). Згідно цього Рішення, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №340 від 15.12.2017 року у зв'язку із тим, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

3. 09.10.2017 року між ТОВ «Будіва» та КП «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ЧЕРЬОМУШКИ» було укладено договір поставки №40 (а.с. 76).

Згідно п.1.1. зазначеного договору «за цим договором Продавець зобов'язується поставити та передати Товар у власність Покупця для використовування його в господарській діяльності, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору».

Згідно п.2.8. зазначеного договору «розрахунки за Товар здійснюються за фактом його отримання на підставі видаткової накладної протягом 90 календарних днів».

Згідно Видаткової накладної №ОД-00002435/01 від 27.11.2017 року позивачем було здійснено поставку товару загальною сумою з ПДВ 16555,20 грн (а.с.79).

КП «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ЧЕРЬОМУШКИ» здійснило оплату за зазначену вище поставку згідно платіжних доручень №2737 від 22.11.2017 року (а.с.190), №2805 від 28.11.2017 року (а.с.134), №2724 від 21.11.2017 року (а.с.75).

Позивачем за фактом здійснення господарських операцій було складено Податкові накладні №625 від 21.11.2017 року (а.с. 70), №777 від 27.11.2017 року (а.с. 125), №668 від 22.11.2017 року (а.с. 181) та направлено відповідачу для реєстрації.

14.12.2017 та17.12.2017 року від відповідача надійшли три Квитанції, згідно яких документи прийнято, проте реєстрація зупинена. Виявлено помилку наступного змісту: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 2715, 3214. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення пр. реєстрацію ПН/РК» (а.с.71, 126, 182).

Позивачем на виконання вищезазначених вимог та з метою здійснення реєстрації податкових накладних №625 від 21.11.2017 року, №777 від 27.11.2017 року, №668 від 22.11.2017 року було направлено:

Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 03.04.2018 року №625 (а.с. 73). Згідно квитанції №1, документ збережено на центральному рівні 03.04.2018 року (а.с.74).

Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 29.03.2018 року №777 (а.с. 127-128). Згідно квитанції №1, документ збережено на центральному рівні 29.03.2018 року (а.с.129).

Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 29.03.2018 року №668 (а.с. 184-185). Згідно квитанції №1, документ збережено на центральному рівні 29.03.2018 року (а.с.186).

11.04.2018 року відповідачем прийнято Рішення про реєстрацію або відмову у в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №644049/40177201 (а.с. 68-69). Згідно цього Рішення, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №625 від 21.11.2017 року у зв'язку із тим, що платником податку не надано копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентарські описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

05.04.2018 року відповідачем прийнято Рішення про реєстрацію або відмову у в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №633276/40177201 (а.с. 123-124). Згідно цього Рішення, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №777 від 27.11.2017 року у зв'язку із тим, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

05.04.2018 року відповідачем прийнято Рішення про реєстрацію або відмову у в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №633278/40177201 (а.с. 179-180). Згідно цього Рішення, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №668 від 22.11.2017 року у зв'язку із тим, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

У зв'язку із цим позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду для захисту своїх прав та інтересів.

Особливість нормативного врегулювання даних правових відносин полягає у численних змінах процедури прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації, які регулювали спірні відносини і які є чинними на момент розгляду даної справи.

Так, на момент направлення позивачем податкових накладних процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації була регламентована:

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2016 року №752/30620 (далі - Наказ № 567);

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій (далі - Постанова № 190);

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 "Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фінансової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року №753/30620 (далі - Наказ №566);

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року №1246 (зі змінами та доповненнями (далі - Постанова №1246).

Відповідно п.12 Постанови №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом №567, Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

обсяг постачання товару/послуг, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податків за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 2015 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Згідно пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складання податкової накладної/рахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику.

Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в пп.2 п. 6 Критеріїв необхідно надати:

Договори у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

Договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) за урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені в Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно - правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" п. 201.16.1, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/рахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Як вбачається із встановлених обставин справи, позивачем на виконання чинних на момент отримання квитанцій №1 від 14.12.2017, 17.12.2017, 26.12.2017 та 28.12.2017 року приписів законодавства України було направлено пояснення та письмові докази на підтвердження реальності господарських операцій, а саме договори поставки, платіжні доручення (а.с. 51, 71, 86), видаткові накладні, товаро-транспортні накладні (а.с. 50, 67, 81, 87) договори на надання транспортно-експедиційних послуг (а.с. 48-49) , рахунки за оплату (а.с. 65, 84), митні декларації (а.с. 174-176, 230-232) тощо.

Відповідно п.1 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації" № 566 від 13.06.2017 року, цей порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

Згідно п. 2 Порядку №566, комісія є постійним діючим колегіальним органом ДФС, що діє в межах повноважень, визначених п. 201.16 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або ро відмову в такій реєстрації".

Зазначена комісія приймає рішення про:

Реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 року підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосовано процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп. 201.16.2.

Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 201.16.4 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Судом з'ясовано, що фіскальним органом в квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Між тим, визначення фіскальним органом у Квитанціях №1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що контролюючим органом, у даному випадку, порушено вимоги підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки у Квитанціях №1 не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд наголошує на тому, що наведені вище дії позивача щодо направлення пояснень та письмових доказів на підтвердження реальності господарських операцій оцінюються судом шляхом аналізу норм законодавства, чинного на момент отримання квитанції квитанцій №1 від 14.12.2017, 17.12.2017, 26.12.2017 та 28.12.2017 року, якими реєстрацію податкових накладних зупинено.

На момент винесення оскаржуваних рішень про реєстрацію або відмову у такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 633276/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 777 від 27.11.2017р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 625 від 21.11.2017р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 340 від 15.12.2017р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 138 від 06.12.2017р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 668 від 22.11.2017р., прийнятих комісією, яка приймає рішення реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області аналогічні правовідносини регламентовані:

Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних";

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року №1246 (зі змінами та доповненнями (далі - Постанова №1246);

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 "Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фінансової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року №753/30620 (далі - Наказ №566).

Згідно п.12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

П. 14, 15, 16 зазначеного порядку встановлено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 18-21 цього порядку встановлено, що Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, що підставою відмови у реєстрації ПН/РК у ЄРПН стало те, що позивачем надано копії платіжних доручень без підпису відповідальної особи, без печатки.

Проте, суд вважає необхідним зазначити, що такі пояснення суб'єкту владних повноважень не були відображені ані у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, ані в оскаржуваних рішеннях. Суд констатує, що для позивача вбачалось неможливим з'ясування того, які саме серед надісланих документів не відповідали встановленим критеріям, адже контролюючий орган не дотримався однозначності у винесеному рішенні, тим самим порушив норми чинного законодавства. Встановлення відповідачем очевидних перепон платнику податків у його можливості усунути встановлені недоліки жодним чином не може ставитись в провину позивача.

Таким чином, враховуючи невідповідність оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку про неправомірність прийнятих комісією ГУ ДФС в Одеській області рішень.

Крім того, не зважаючи на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву стосовно всіх рішень зазначена лише одна підстава винесення рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних - всі платіжні доручення, які надані позивачем, не містять ані печаті, ані підпису уповноваженої особи, яка здійснювала дану операцію - оскаржувані рішення передбачають декілька підстав такої відмови. Так, оскаржуваним Рішенням від 11.04.2018 року № 644049/40177201 у графі підстави відмови відповідачем зазначено, що платником податку не надано копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентарські описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

В той же час, при наявності ідентичних пояснень представника відповідачів, інші оскаржувані рішення у графі підстав відмови містить відомості наступного характеру: платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

Для суду стає очевидним той факт, що намір відповідача узагальнити підстави відмови у реєстрації податкових накладних просліджується як під час винесення оскаржуваних рішень, так і під час надання пояснень в рамках розгляду судової справи стосовно скачування цих рішень. Такий підхід, як наслідок, негативно відбивається на господарській діяльності платка податків, спричиняє появу несприятливим юридичних та фінансових наслідків для позивача. Однак, у разі ґрунтовного дослідження документів, що надсилаються контролюючому органу, такі негативні наслідки не можуть бути допущені. За таких обставин, суд вбачає невідповідність оскаржуваних рішень п.3 ч.2 ст.2 КАС України, адже рішення контролюючого органу не були прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд не може приймати твердження представника відповідача щодо підстав відмови у реєстрації податкових накладних, оскільки перелік документів, які, на думку відповідача, платник податку мав подати, він надає одночасно із винесенням рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Такі дії відповідача, на думку суду, не надають платнику податків можливість підтвердити реальність господарських операцій саме у спосіб, який необхідний для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, у направленому відповідачем рішенні зазначено "Документи, які не надано, підкреслити", однак жодних документів в порушення оформлення оскаржуваного рішення не підкреслено (а.с. 69), що знову ж таки не дає зрозуміти, які документи, на думку контролюючого органу, необхідно надати.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішень комісії Головного управління ДФС в Одеській області № 633276/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 777 від 27.11.2017р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 625 від 21.11.2017р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 340 від 15.12.2017р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 138 від 06.12.2017р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 668 від 22.11.2017р., суд вважає, що вони підлягають скасуванню.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу зобов'язати ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 777 від 27.11.2017р., № 625 від 21.11.2017р., № 340 від 15.12.2017р., № 138 від 06.12.2017р., № 668 від 22.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З приводу цієї позовної вимоги суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи чинні норми податкового законодавства, а також положення, висвітлені у практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає, що з метою повного відновлення порушених відповідачем прав і свобод платника податку позовна вимога щодо зобов'язання ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкові накладні № 777 від 27.11.2017р., № 625 від 21.11.2017р., № 340 від 15.12.2017р., № 138 від 06.12.2017р., № 668 від 22.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберга таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податного управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не надано жодних обґрунтованих спростовуючих доводів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Будіва" підлягає задоволенню повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.), що підтверджується платіжним дорученням №665788672 від 07.09.2018 року (а.с. 13).

За таких підстав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" () судові витрати у розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-244, абз. 2 ч. 4 ст. 245, 246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Степова, 18/20) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 633276/40177201 від 05.04.2018р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області № 633276/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 777 від 27.11.2017р., № 644049/40177201 від 11.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 625 від 21.11.2017р., № 620079/40177201 від 29.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 340 від 15.12.2017р., № 621865/40177201 від 30.03.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 138 від 06.12.2017р., № 633278/40177201 від 05.04.2018р. про відмову в реєстрації ПН № 668 від 22.11.2017р. та скасувати їх;

Зобов'язати ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 777 від 27.11.2017р., № 625 від 21.11.2017р., № 340 від 15.12.2017р., № 138 від 06.12.2017р., № 668 від 22.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіва" () судові витрати у розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили у строк і порядок визначені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 26.11.2018 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.