Справа № 805/2199/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року справа №805/2199/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника позивача - адвоката - Бичкова О.Є, представника відповідача - Тоцької Г.В., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 805/2199/17-а (головуючий суддя І інстанції - Бабаш Г.П.), складене у повному 21 червня 2018 року у м. Слов'янську Донецької області, за позовом Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Запорізького управління великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 листопада 2016 року № та №,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський коксохімпром" звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 листопада 2016 року № на суму 3 313 350,00 грн. та № на суму 54 722,50 грн. (а.с. 4-11, т. 1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року замінено первинного відповідача у справі - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на належного - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Запорізького управління великих платників податків Державної фіскальної служби (а.с. 40, т. 2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС від 30.11.2016 року № на суму 3313350,00 грн. та № на суму 54722,50 грн. (а.с. 188-197, т. 5).

Вважаючи вищезазначене судове рішення незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час перевірки правильності відображення у податковому обліку з ПДВ фінансово-господарських операцій з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», контролюючим органом отримано податкову інформацію стосовно вказаного контрагента позивача, де зазначено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова у кримінальній справі № 646/3810/15-к від 09 квітня 2015 року встановлено придбання ОСОБА_3 юридичної особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за грошову винагороду, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку та призначено покарання за ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, контролюючим органом виявлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова у кримінальній справі № 641/898/17 від 16 березня 2018 року встановлено, що у 2013 року ОСОБА_4 придбано юридичну особу ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з метою прикриття незаконної діяльності злочинної організації та визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України. На підставі зазначеної інформації, контролюючий орган дійшов до висновку, що господарські операції з придбання позивачем у ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» дизельного палива у 2014 році мають ознаки фіктивності та є безпідставними, оскільки зазначені операції не спричиняють реального настання юридичних наслідків.

Що стосується господарських взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Мегапром», апелянт зазначив, що за даними інформації, що наявна в АІС «Архів електронної звітності», Єдиного реєстру податкових накладних, зазначений контрагент не придбавав вугільний концентрат марок Ж 0-100 та К 0-100, який в подальшому був реалізований позивачу. Апелянт також зазначив, що ТОВ «Мегапром» сформовано податковий кредит за рахунок ТОВ «УКРПРРОД», ТОВ «ЕРІДА ТРЕЙД», ТОВ «МЕТІНВЕСТ ПРОЕКТ», але в ході відпрацювання ланцюга постачання встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління МВС України від 31.08.2015 року зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000511 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України і, крім того, згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року по справі № 757/39821/15-к ТОВ «УКРПРРОД», ТОВ «ЕРІДА ТРЕЙД», визнано підприємствами з ознаками фіктивності. На переконання апелянта, позивачу необхідно довести правомірність та обґрунтованість зменшення бази оподаткування ПДВ, у т.ч. шляхом подання документів, які відповідають критеріям статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при цьому, підтверджувальні документи повинні відображати достовірну інформацію та підтверджувати реальність виконаної операції (а.с. 201-204, т. 5).

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, наголосив, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстави для його скасування - відсутні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський коксохімпром" є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи -31272173 місцезнаходження юридичної особи: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Машинобудівників, буд. 34 Б. Основними видами діяльності товариства по КВЕД є: 19.10 - виробництво коксу та коксопродуктів (основний); 46.72 - оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 49.20 - вантажний залізничний транспорт; 71.12 - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах; 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 69-72, т. 2).

Відповідно до наказів № 245 від 30 вересня 2016 року та № 249 від 03.10.2016 року про внесення змін до наказу № 245, які отримані підприємством 12.10.2016 року, посадовою особою СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України в період з 10.10.2016 року по 31.10.2016 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності відображення в податковому обліку з податку на додану вартість фінансово-господарських операцій з ТОВ «Газукраїна 2020», за період - лютий 2014 року, з ТОВ «Мегапром» за період - серпень 2015року.

Відповідно до пунктів 86.1 та 86.10 статті 86 ПК України вбачається, що, зокрема, у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, в якому зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

За результатами проведення зазначеної перевірки відповідачем складено акт №108/28-04-14-00/31272173 від 07.11.2016 року, яким встановлено наступні порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, розділу І порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 року №708, зареєстрованого в Мін'юсті 16.12.2013 року за №2118/24650, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до Державного бюджету України в сумі 109445,00грн., у тому числі по періодах: червень 2014 року;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на суму ПДВ 3 313 350,00 грн., у тому числі по періодах: серпень 2015 року (а.с. 17-57, т. 1, а.с. 80-100, т. 2).

На підставі висновків акту перевірки, п.п. 54.3.2 , 54.3.3, п. 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, а згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8, п. 78.1 ст. 78, 79, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, відповідачем, 30 листопада 2016 року прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 164 167,50 грн., з яких, податкові зобов'язання - «+» 109 445 грн., штрафні (фінансові) санкції - 54 722,50 грн. (а.с. 13, т. 1);

- форми «В4» № , яким позивачу завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 3 313 350 грн. (а.с. 25, т. 1).

Вважаючи, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті безпідставно, без урахування фактичних обставин справи, ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" звернулось до суду із позовом про скасування відповідних ППР.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що господарські операції ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" зі спірними контрагентами підтверджуються наданими та дослідженими первинними бухгалтерськими та податковими документами, зазначивши, що за умов наявних і доведених у встановленому порядку порушень закону по ланцюгу постачання, такі порушення не можуть покладатись в основу висновків щодо безтоварності операцій, здійснених підприємством на іншій ланці існуючого ланцюга, якщо не буде доведено злочинної домовленості із іншими учасниками згодом виявленого ланцюга, у зв'язку із чим, позивач, в даному випадку, не може нести відповідальність за дії контрагентів за відсутності власної вини у існуванні і функціонуванні «ланцюга». Що стосується вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова у кримінальній справі № 646/3810/15-к від 09.04.2015 року та вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова у кримінальній справі № 641/898/17 від 16.03.2017 року, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вищезазначені вироки суду не стосуються предмету спору; у вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/3810/15-к від 09.04.2015 року не міститься жодного посилання на взаємовідносини між ПрАТ «Єнакіївський коксохімпром» та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», не досліджено обставини господарської діяльності по взаємовідносинам даного підприємства із позивачем, не досліджено доказів на підтвердження таких обставин, а вирок справі № 641/898/17 постановлений Комінтернівським районним судом м. Харкова лише 16.03.2018 року, тобто на час складання контролюючим органом акту (07.11.2016 року), відповідний вирок взагалі був відсутній.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Відповідно до положень п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Дата збільшення податкових зобов'язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України (в редакції на час спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Відповідно до приписів п. 200.4 ст. 200 ПК України ( в редакції чинній на час спірних правовідносин), при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В п. 201.1 ст. 201 ПК України (діючого на час виникнення спірних правовідносин), платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних..

Згідно п. 201.8 статті 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 16.07.99р. № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні для надання їм юридичної сили і доказовості мати такі обов'язкові реквізити:

-назву документа (форми);

-дату і місце складання;

-назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

-посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

-особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. п. 2.1 та п. п. 2.4 п. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі за текстом Положення № 88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи (на паперових та машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити, як назву підприємства, установи, від імені яких складено документ; назву документа (форми), код форми; дату і місце складання; зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі); посаду, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Щодо взаємовідносин Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-2020», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 04 березня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Єнакієвський коксохімпром" (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-2020» (надалі - постачальник) укладено договір № 131/13

Відповідно до п.п. 1.1 цього договору, постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити матеріали на умовах, передбачених цим договором.

Кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною (п. 2.1 договору).

Постачання ресурсів здійснюється видами транспорту, які зазначені в специфікаціях. Постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, які зазначені в специфікаціях у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року (п. 3.1 договору).

За п. 3.4 договору, право власності на ресурси і ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця з дати поставки ресурсів.

У відповідності до п. 4.1 договору, поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, що пов'язані з поставкою ресурсів.

Оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що зазначений у Договорі (п. 5.1. договору).

За п. 6.4 договору, постачальник зобов'язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів наступні документи:

-рахунок на оплату Ресурсів (оригінал);

-транспортні і супровідні документи (в т.ч. товарно-транспорту накладну (оригінал) та накладну на поставлені Ресурси (оригінал) при постачанні автомобільним транспортом, залізничну накладну (копія) при постачанні залізничним транспортом);

-пакувальні документи (копія);

-сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальним не є виробником) (копія);

-сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки передбачених законодавством випадках) (копія);

-акт приймання-передачі ресурсів (в 2-х екземплярах), оформлений зі сторони постачальника (оригінал);

- інші документи, що вказані в специфікації.

Постачальник зобов'язаний надати покупцю рекомендованим листом або під підпис в триманні, податкову накладну на всю суму податкових зобов'язань, що виникли у постачальника, в день виникнення податкових зобов'язань по ПДВ (а.с. 188-194, т. 3).

На виконання умов договору № 131/13 від 04.03.2013 року сторонами складена Специфікація № 2 від 10.02.2014 року.

Пунктом 1 специфікацій визначено, що постачальник передає, а покупець приймає і сплачує кошти за ресурси - паливо дизельне зимове, якісні характеристики - ДСТУ 4840:2007 у кількості 60 тон на загальну кількість 705 000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 117 500,00 грн.

У специфікації також зазначено, що ресурси постачаються залізничним транспортом на умовах постачання - СРТ станція призначення у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року (п. 2 Специфікації) (а.с. 69, т. 1, а.с. 199, т. 3).

На виконання вищезазначеного договору складено видаткову накладну № 375 від 22.02.2014 року на суму 656 672,47 грн (у т.ч. ПДВ - 109 445,41 грн) (а.с. 70, т. 1, а.с. 177, т. 3).

Товар перевозився залізничним транспортом від станції Одеса-Застава до станції Єнакієво, що підтверджується залізничою накладною (а.с. 75, т. 1, а.с. 179, т. 3).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що залізнична накладна є основним перевiзним документами установленої форми, вiдповiдно оформленій i наданій залiзницi вiдправником разом з вантажем. Накладна є формою обов'язкової двосторонньої письмової угоди про перевезення вантажу, яка укладається вiдправником i залiзницею на користь третьої сторони - вантажоодержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станцiї призначення.

За наслідками виконання договору № 131/13 від 04.03.2013 року на адресу позивача виписано податкову накладну № 98 від 22.02.2014 року (а.с. 71, т. 1, а.с. 174, т. 3).

В акті перевірки № 108/28-04-14-00/31272173 від 07.11.2016 року зазначено, що податкова накладна № 98 від 22.02.2014 року зареєстрована в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних 27.02.2014 року за № та містить електронний підпис працівника ТОВ "ГАЗУКР АЇНА-2020" - ОСОБА_4

Відповідно до даних АІС "Підсистема співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту", розбіжність між сумою податкового кредиту ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" та податкових зобов'язань ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" за перевірений період відсутня.

При співставленні даних ПН № 98 з даними видаткової накладної № 375 по взаємовідносинам між ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" і ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" за лютий 2014 року розбіжностей щодо обсягів придбання дизельного палива та сум ПДВ не встановлено.

Факт отримання дизельного палива від ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" та подальше його зберігання здійснювалось на складських приміщеннях ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром", про що свідчать наявні в матеріалах справи картки складського обліку матеріалів з підписом уповноваженої на то особою (а.с. 141-143, т. 2) та використовувалось позивачем у господарській діяльності, що також узгоджується з основним видом економічної діяльності позивача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, виробництво коксу та коксопродуктів.

Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999р. визначено, що на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи і надані послуги. За кредитом рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом - її погашення, списання тощо. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

Рахунок 20 "Виробничі запаси" призначено для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва. За дебетом рахунку 20 "Виробничі запаси" відображається надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо. На субрахунку 203 "Паливо" ведеться облік наявності та руху палива, що придбається чи виготовляється для технологічних потреб виробництва, експлуатації транспортних засобів, а також для вироблення енергії та опалення будівель.

Згідно картки облікового рахунку за 2014 року оборотно-сальдової відомості за лютий 2014р. по рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" підтверджується документально заборгованість ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" за дизельне паливо перед постачальником - ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" за договором № 131/13 від 04.03.2013 року станом на 31.12.2014 року на загальну суму з ПДВ - 656 672,47 гривень.

Згідно картки облікового рахунку за 2014 року оборотно-сальдової відомості за лютий 2014 року по рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" підтверджується документально заборгованість ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" за дизельне паливо перед постачальником - ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" за договором № 131/13 від 04.03.2013р. станом на 31.12.2014р. на загальну суму з ПДВ - 656 672,47 грн. (а.с. 172-173, т.3).

У журналі-ордері і відомості аналітичного обліку по рахунку 203 "Паливо" ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" за період з 01.02.2014 року по 31.11.2014 року відображено оприбуткування дизельного палива від постачальника - ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" за порядковим номером 671 у лютому 2014р. в кількості - 66 931 літрів на загальну суму без ПДВ - 547 227,06 грн. та подальше списання у березні-листопаді 2014 року на рахунки:

23 "Виробництво" у березні - травні 2014 року у кількості 51 588 літрів на суму без ПДВ 421 782,87грн.;

91"Загальновиробничі витрати" у березні-червні 2014 року у кількості 15 338 літрів на суму без ПДВ 125 403,31грн.

92 "Адміністративні витрати" у листопаді 2014 року у кількості 5 літрів на суму без ПДВ 40,88 грн (а.с. 76, т. 1, а.с. 180, т.3).

За даними картки рахунку 203 "Паливо" за період з 01.02.2014р. по 31.12.2014р. підтверджується документально використання в господарській діяльності ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" дизельного палива, отриманого від постачальника - ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" (отримано 25.02.2014р. - ОСОБА_5) в кількості 66 931 літрів на загальну суму без ПДВ - 547 227,06 грн. (переміщення дизельного палива за цехами відбувалось через працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) (а.с. 125-146, т. 4).

Факт виконання договору також підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.02.2015 року по справі № 908/5419/14 (а.с. 77-82, т. 1), яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року (а.с. 83-88, т. 1), яким встановлено та підтверджено факт постачання ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» дизельного палива ПрАТ «Єнакіївський коксохімпром» на загальну суму 656 672,47 грн. відповідно до договору № 131/13 від 04.03.2013 року та договору факторингу № 1/2 Ф від 21.03.2014 року, а також підтверджено, що ПрАТ «Єнакіївський коксохімпром» умови договору не виконав та не здійснив оплату за поставлене дизельне паливо, чим порушив вимоги вищевказаного договору, внаслідок чого у ПрАТ «Єнакіївський коксохімпром» виникла заборгованість за поставлений товар у розмірі 656 672,47 грн.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.02.2015 року по справі № 908/5419/14, позивачем, на користь ТОВ "Фінансова компанія "ФАКТОР КАПІТАЛ" сплачено 439 970,56 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4155 від 23.11.2016 року (т. 2, а.с. 144).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Доказів щодо визнання договору № 131/13 від 04.03.2013 року недійсним, або таким, що суперечить чинному законодавству контролюючим органом суду не надано.

Щодо взаємовідносин Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" з Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ», суд апеляційної інстанції зазначає наступне

Відповідно до матеріалів справи, між ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" та ТОВ «МЕГАПРОМ» укладено договір № УПр 14/77.

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і сплатити вугільну продукцію на умовах, передбачених цим договором.

Кількість, номенклатура ресурсів зазначається в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною (п. 2.1 договору).

Поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, які зазначені в специфікаціях постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, які зазначені з специфікаціях у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних терміні "Інкотермс" в редакції 2010 року (п. 3.1 Договору).

Оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що зазначений у

Договорі (п. 5.1. Договору).

За п. 6.4 договору, постачальник зобов'язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів наступні документи:

-рахунок на оплату ресурсів (оригінал);

-транспортні і супровідні документи (в т.ч. товарно-транспорту накладну (оригінал) та накладну на поставлені Ресурси (оригінал) при постачанні автомобільним транспортом,

залізничну накладну (копія) при постачанні залізничним транспортом);

-пакувальні документи (копія);

-сертифікат або паспорт якості Постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником) (оригінал);

-сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених законодавством випадках) (копія);

-акт приймання-передачі Ресурсів (в 2-х екземплярах), оформлений зі сторони постачальника (оригінал);

- інші документи, що вказані в Специфікації.

Постачальник зобов'язаний надати покупцю рекомендованим листом або під підпис в триманні, податкову накладну на всю суму податкових зобов'язань, що виникли у постачальника, в день виникнення податкових зобов'язань по ПДВ (а.с. 181-187, т. 3).

Відповіднодо умов договору УПр 14/77 від 03.11.2014 року сторонами складена Специфікація від 20.08.2015 року.

Відповідно до п. 1 Специфікації, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар - концентрат вугілля кам'яного для коксування на загальну суму 21 239 960,40 гривень.

Товар постачається у полувагонах, навалом, на умовах постачання FCA, станція Макіївка і станція Чумаково Донецької залізниці у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року (п. 4 Специфікації).

Реквізити вантажоотримувача: ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром", станція призначення "Єнакієве" Донецької залізниці, код станції: 488706, код отримувача: 3240, поштова адреса: 86406, м. Єнакієве, Донецька область, вул. Марата, 1 (п.5 Специфікації).

Датою поставки вважається дата, що зазначена у графі 56 залізничної накладної (п.6 Специфікації) (а.с. 156-157, т. 2).

На виконання вищезазначеного договору складено рахунок-фактури: від 06.08.2015 року № СФ-0000451 на суму 1 031 997,42 грн (у т.ч. ПДВ - 171 999,57 грн), від 07.08.2015 року № СФ-0000452 на суму 1 324 796,69 грн (у т.ч. ПДВ - 220 799,45 грн), від 11.08.2015 року: № СФ-0000453 на суму 103 199,74 грн, № СФ-0000628 на суму 707 198,23 грн (у т.ч. ПДВ - 117 866,37 грн), від 12.08.2015 року № СФ-0000629 на суму 1 336 796,66 грн (у т.ч. ПДВ - 222 799,44 грн, від 13.08.2015 року № СФ-0000532 на суму 1 528 796,18 грн (у т.ч. ПДВ - 254 799,36 грн), від 16.08.2015 року № СФ-0000533 на суму 1 838 395,40 грн ( у т.ч. ПДВ - 306 399,23 грн), від 22.08.2015 року № СФ-0000591 на суму 938 397,65 грн (у т.ч. ПДВ - 156 399,60 грн), від 23.08.2015 року № СФ-0000592 на суму 736 798,16 грн (у т.ч. ПДВ - 122 799,69 грн), від 24.08.2015 року: № СФ-0000630 на суму 1 053 697,37 грн (у т.ч. ПДВ - 175 599,56 грн), № СФ-0000729 на суму 3 082 472,29 грн ( у т.ч. ПДВ - 513 745,38 грн), від 25.08.2015 року № СФ-0000730 на суму 110 159,72 грн ( у т.ч. ПДВ - 18 359,95 грн), від 26.08.2015 року № СФ-0000651 на суму 832 797,92 грн (у т.ч. ПДВ - 138 799,65 грн), № СФ-0000685 на суму 1 714 500,00 грн (у т.ч. ПДВ - 285 750,00 грн), № СФ-0000652 на суму 629 598,43 грн (у т.ч. ПДВ - 104 933,07 грн), від 27.08.2015 року № СФ-0000686 на суму 2 445 300,00 грн (у т.ч. ПДВ - 407 550,00 грн), від 29.08.2015 року № СФ-0000687 на уму 465 300,00 грн (у т.ч. ПДВ - 77 550,00 грн) (а.с. 96-112, т. 1).

Товар перевозився залізничним транспортом від станцій «Макіївка» та «Чумаково» до станції «Єнакієво», що підтверджується залізними накладними та відомостями вагонів: від 06.08.2015 року: № 53410338, № 53410056(а.с. 204-205, 207-208 т. 1), від 07.08.2015 року: № 53429791 (а.с. 233-234, т. 1), від 08.08.2015 року № 53448841, № 53448825, № 53448833 (а.с. 207, 209, 238-239, т. 1), від 10.08.2015 року: № 53484556, № 53429759 (а.с. 235-237, т. 1), від 11.08.2015 року: № 53522413, № 53527388 (а.с. 186-187, 210, т.1), від 12.08.2015 року: № 53536512, № 53545505 (а.с. 188-201, т. 1), від 13.08.2015 року: № 53572277 (а.с. 217-218, т. 1), від 14.08.2015 року: № 53582888, № 53582870, № 53582896, № 53582904, № 53582912, № 53582920, № 53582938, № 53582946, № 53582953, № 53582961, № 53582979, № 53582987 (а.с. 219-230, т. 1),від 16.08.2015 року: № 53638615, № 53638649, № 53638656 (а.с. 7-10, 13-14, т.2), від 17.08.2015 року: № 53647046 (а.с. 11-12, т. 2), від 22.08.2015 року: № 53789103, № 53789046 (а.с. 243-246, т. 1), від 23.08.2015 року: № 53790325 (а.с. 247-248, т. 1), від 24.08.2015 року: № № 53716247, № 53716239, № 5316254, № 53716270, №53953896, №53716288, № 53826970 (а.с. 149-163, 194-195, 249-250, т.1), від 25.08.2015 року № 53849139 (а.с. 17, т.1), від 26.08.2015 року: № 53875811, № 53877866, № 53875894, № 53876074, № 53860144, № 53884383, № 53875795 (а.с. 166-171, 189-191,213-214 т. 1, а.с. 20-23, т.2), від 27.08.2015 року: № 53899233, № 53899241, № 53909818, № 53909800 (а.с. 174-186, т. 1), від 29.08.2015 року: № 53954715 (а.с. 3-4, т.2)

Також, на виконання умов договору УПр 14/77 від 03.11.2014 року, продавцем поставлено, а покупцем прийнято вугільний концентрат, що підтверджується актами передавання відвантаженої вугільної продукції : № 129 від 06.08.2015 року, № 130 від 07.08.2015 року, № 131 від 11.08.2015 року, № 289 від 11.08.2015 року, № 290 від 12.08.2015 року, № 194 від 13.08.2015 року, № 195 від 16.08.2015 року, № 252 від 22.08.2015 року, № 253 від 23.08.2015 року, № 291 від 24.08.2015 року, № 351 від 24.08.2015 року, № 352 від 25.08.2015 року, № 312 від 26.08.2015 року, № 330 від 26.08.2015 року, № 313 від 26.08.2015 року, № 331 від 27.08.2015 року, № 332 від 29.08.2015 року (а.с. 113-129, т.1)

Оплата за товари здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 04.08.2015 року: № 1478 на суму 283 500,00 грн., № 1477 на суму 238 098,70 грн. (а.с. 130-131, т.1, а.с. 237-238, т.3), від 25.09.2015 року: № 1940 на суму 80 580,79 грн., № 1938 на суму 1 031 997,42 грн, № 1939 на суму 1 324 796,69 грн., від 02.10.2015 року: № 1984 на суму 589,98 грн., № 1983 на суму 22 618,95 грн., № 1987 на суму 707 198,223 грн., № 1986 на суму 1 336 796,66 грн., № 1985 на суму 1 528 796 грн., № 1988 на суму 1 469 006,34 грн., від 13.10.2015 року: № 2078 на суму 94 150,92 грн., № 2075 на суму 368 799,08 грн. (а.с. 145-155, т. 2).

За наслідками виконання договору УПр 14/77 від 03.11.2014 року на адресу позивача виписані податкові накладні: № 104 від 06.08.2015 року, № 105 від 07.08.2015 року, № 106 від 11.08.2015 року, № 160 від 13.08.2015 року, № 161 від 16.08.2015 року, № 245 від 22.08.2015 року, № 246 від 23.08.2015 року, № 282 від 11.08.2015 року, № 283 від 12.08.2015 року, № 284 від 24.08.2015 року, № 305 від 26.08.2015 року, № 306 від 26.08.2015 року, № 339 від 26.08.2015 року, № 340 від 27.08.2015 року, № 341 від 29.08.2015 року, № 375 від 24.08.2015 року, № 376 від 25.08.2015 року (а.с. 132-148, т. 1).

Відповідні податкові накладні зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

За даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" за серпень 2015р. по контрагенту ТОВ "МЕГАПРОМ" за договором №УПр 14/77 від 03.11.2014р. наведені наступні показники:

- сальдо розрахунків станом на 01.08.2015 року: кредиторська заборгованість ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" перед ТОВ "МЕГАПРОМ" на суму 5 784 796,97грн;

- оборот по кредиту рахунку (за одержані товарно-матеріальні цінності) на суму - 19 880 101,86 грн;

- оборот за дебетом рахунку погашення протягом місяця заборгованості на загальну суму - 521 598,70 грн;

-сальдо розрахунків станом на 31.08.2015р.: кредиторська заборгованість ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" перед ТОВ "МЕГАПРОМ" на суму 25 143 300,13 грн (а.с. 24, т. 2, а.с. 52, т.3).

Придбаний у ТОВ "МЕГАПРОМ" вугільний концентрат був використаний позивачем у господарській діяльності, що підтверджується актами списання зазначеного товару у виробництво.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року призначено проведення судово-економічної експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Кузнецовій Галині Олександрівні.

Перед судовим експертом поставлено наступні питання:

1) чи підтверджується документально висновок податкового органу, викладений в Акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" №108/28-04-14-00/31272173 від 07.11.2016 року в частині порушень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України розділу І порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 року №708, зареєстрованого в Мін'юсті 16.12.2013 року за №2118/24650, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до Державного бюджету України в сумі 109445,00грн., у тому числі по періодах: червень 2014 року?

2) чи підтверджується документально висновок податкового органу, викладений в Акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" №108/28-04-14-00/31272173 від 07.11.2016 року в частині порушень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на суму ПДВ 3 313 350,00грн., у тому числі по періодах: серпень 2015 року (а.с. 169-170, т. 2).

Висновком судово-економічної експертизи від 12 травня 2018 року № 186/26 встановлено, що в обсязі наданих на дослідження документів та висновку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, викладений в Акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" №108/28-04-14- 00/31272173 від 07.11.2016 року в частині порушень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, розділу І порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 року №708, зареєстрованого в Мін'юсті 16.12.2013 року за №2118/24650, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до Державного бюджету України в сумі 109445,00грн., у тому числі по періодах: червень 2014 року, документально не підтверджується; по другому питанню - в обсязі наданих на дослідження документів та в межах компетенції судового експерта - економіста, висновок Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, викладений в Акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром" №108/28-04-14-00/31272173 від 07.11.2016 року в частині порушень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на суму ПДВ 3313350,00грн., у тому числі по періодах: серпень 2015 року, документально не підтверджується (а.с. 177-195, т. 2).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

В результаті дослідження експерта, які враховуються судом з податку на додану вартість Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" за березень-червень 2014 року, що складені у відповідності до Наказу Міністерства доходів і зборів України №678 від 13.11.2013р. "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" та за серпень 2015 року, що складена у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014р. "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (у редакції наказу Міністерства фінансів України № 13 від 23.01.2015р.) встановлено декларування наступних показників, за березень 2014 року задекларовано:

-у рядку 1 "Операції на митній території, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів" обсяг постачання (без ПДВ) в сумі 90 982 638 грн., сума ПДВ 18 196 528 грн;

-за рядком 9 "Усього податкових зобов'язань" сума ПДВ - 18 196 674 грн;

-за рядком 10.1 задекларовано обсяг придбання з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою (без ПДВ) у сумі 81 099 731 грн., сума ПДВ (дозволений податковий кредит) - 16 219 946 грн;

-за рядком 17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податку на додану вартість - 19 529 173 грн;

-у рядку 19 "Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" задекларовано від'ємне значення в сумі 1 332 499 грн;

-за рядком 22 "Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду задекларовано - 2 278 182 грн.

-у рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" задекларовано -2 278 182 грн.

У розділі II "Податковий кредит" Додатка № 5 до декларації "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" наведено: за рядком 150 за індивідуальним податковим номером постачальника 90, обсяг постачання без ПДВ в сумі 547 227,06 грн, сума ПДВ 109 445,41 грн., що відповідає даним реєстру отриманих податкових накладних: (рядок 6 реєстру) за березень 2014 року за датою отримання податкової накладної № 98 від 22.02.2014 року - 01.03.2014 року.

За квітень 2014 року задекларовано:

-за рядком 9 "Усього податкових зобов'язань" сума ПДВ - 21 646 696 грн;

-у рядку 17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податку на додану вартість-23 573 613 грн.;

-у рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" задекларовано - З 610 681 грн.

За травень 2014 року задекларовано:

-за рядком 9 "Усього податкових зобов'язань" сума ПДВ - 21 608 802 грн;

-у рядку 17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податку на додану вартість - 19 430 118 грн.;

-у рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" задекларовано -3 358 914 грн.

За червень 2014 року задекларовано:

-за рядком 9 "Усього податкових зобов'язань" сума ПДВ - 23 605 672 грн;

-у рядку 17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податку на додану вартість - 18 376 923 грн.;

-у рядку 25 (25.1) "Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету" задекларовано - 1 869 835 грн.

За серпень 2015 року задекларовано:

-у рядку 1 "Операції на митній території, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів" обсяг постачання (без ПДВ) в сумі 159 296 116 грн., сума ПДВ 31 859 223 грн;

-за рядком 9 "Усього податкових зобов'язань" сума ПДВ - 31 763 024 грн;

-за рядком 10.1 задекларовано обсяг придбання з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою (без ПДВ) у сумі 192 885 904 грн., сума ПДВ (дозволений податковий кредит) - 38 577 181 грн.;

-за рядком 17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податку на додану вартість - 38 548 864 грн;

-у рядку 19 "Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення)" задекларовано суму 6 785 840 грн;

-за рядком 21 "Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" задекларовано - 7 014 487 грн;

-за рядком 22 "Сума від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду та від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду)" задекларовано - 13 800 327 грн;

-у рядку 24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітн- ого (податкового) періоду" задекларовано - 13 800 327 грн.

У розділі II "Податковий кредит" Додатка № 5 до декларації "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" наведено: за рядком 39 за індивідуальним податковим номером постачальника 28, обсяг постачання без ПДВ в сумі 16 566 751,59 грн., сума ПДВ 3 313 350,29 грн., що відповідає даним реєстру отриманих податкових накладних (рядки 92-108 реєстру) за серпень 2015 року за податковими накладними: № 306 від 26.08.2015 року, № 104 від 06.08.2015 року, № 305 від 26.08.2015 року, № 105 від 07.08.2015 року, № 283 від 12.08.2015 року, № 376 від 25.08.2015 року, № 282 від 11.08.2015 року, № 161 від 16.08.2015 року, № 284 від 24.08.2015 року, № 245 від 22.08.2015 року, № 246 від 23.08.2015 року, № 160 від 13.08.2015 року, № 375 від 24.08.2015 року, № 340 від 27.08.2015 року, №339 від 26.08.2015 року, №341 від 29.08.2015 року, № 106 від 11.08.2015 року.

Отже, вищезазначеними документами та висновками економічної експертизи , реальність господарських операцій підтверджується фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, оскільки вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що під час перевірки правильності відображення у податковому обліку з ПДВ фінансово-господарських операцій з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», контролюючим органом отримано податкову інформацію стосовно вказаного контрагента позивача, де зазначено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова у кримінальній справі № 646/3810/15-к від 09.04.2015 року встановлено придбання ОСОБА_3 юридичної особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за грошову винагороду, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку та призначено покарання за ч. 2 ст. 205 КК України.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, 09 квітня 2015 року Червонозаводським районним суд м. Харкова винесений вирок по кримінальній справі № 646/3810/15-к, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2015 року між сторонами у особистості процесуального керівника - старшого прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України Лупу А.К. та обвинуваченим ОСОБА_3

Даним вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, за фактом взаємовідносин ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» у серпні - грудні 2012 року, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 51000 (п'ятдесят одної тисячі) гривень 00 копійок.

Частиною 6 статті 78 КАС України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 7 цієї ж статті зазначено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Таким чином, обов'язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною 6 статті 78 КАС України, відповідно до зазначеної норми, поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо вироком у кримінальній справі або постановою про адміністративний проступок, відповідно обставини, встановлені в інших процесуальних актах у кримінальних справах чи справах про адміністративні проступки (у постанові про закриття кримінальної справи), не можуть розглядатися як обов'язкові відповідно до частини 6 статті 78 КАС України.

В межах спірних правовідносин у даній справі не розглядається справа про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок суду.

При дослідженні вищенаведеного вироку, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ньому не міститься жодного посилання на взаємовідносини між позивачем та ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020", не досліджені обставини господарської діяльності по взаємовідносинам даного підприємства із позивачем, та не досліджено доказів на підтвердження таких обставин, а отже, даний вирок не стосуються предмету спору.

Слід також зазначити, що постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №802/1853/16-а (адміністративне провадження № К/9901/4639/17) визначено, що факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій. Таким чином, існує нагальна потреба перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, враховуючи обставини, встановлені у вироках, які набрали законної сили.

Окрім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Булвес» АД проти Болгарії» також наголошує на неприпустимості притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії. Тобто передбачається правило індивідуальної відповідальності платника податків.

Контролюючим органом ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час перегляду справи судом апеляційної інстанції не надано жодних доказів, що позивач знав або міг дізнатись про те, що його контрагент порушує вимоги податкового законодавства, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до зловживань контрагента у системі оподаткування. Контролюючим органом не надав також доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Що стосується посилання апелянта на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова по кримінальній справі №641/898/17 (кримінальне провадження №1-кп/641/224/2017) від 16 березня 2017 року, яким встановлено, що у 2013 року ОСОБА_4 придбано юридичну особу ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з метою прикриття незаконної діяльності злочинної організації та визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що ані станом на час укладання угоди, ані станом на час проведення перевірки, відповідного вироку не існувало та погоджується з висновком суду першої інстанції про не врахування вищезазначеного вироку до даних правовідносин.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює в їх сукупності відповідно до статті 90 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

Враховуючи все вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апелянтом не доведено правомірність прийняття 30 листопада 2016 року податкових повідомлень-рішень № та № в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, у зв'язку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішенняи суду першої інстанції - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 283, 311, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 805/2199/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Запорізького управління великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 листопада 2016 року № та № - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова