Справа № 754/13321/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ №754/13321/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 19 квітня 2018 року (повний текст складено 24.04.2018, суддя Затько Т.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області №670-ХVІ-VІІ від 05.07.2017, про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га по вул.Набережній

- зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в с.Пухівка згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та у порядку і в спосіб передбачений ст.118 Земельного Кодексу України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із даним рішенням, заступник прокурора міста Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підставою для подання такої скарги прокуратура вважає значний суспільний інтерес даної справи який полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю. Крім того, прокуратура вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права під час ухвалення постанови, перебрав на себе повноваження колегіального органу - Пухівської сільської ради, зобов'язавши прийняти конкретне рішення по заяві позивача.

Від позивача до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала з тих підстав, що в ній зазначені, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 29.05.2017 звернувся до Пухівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва 0,120 га, яка розташована по вул. Набережній в селі Пухівка Броварського району Київської області. При цьому, зазначивши про те, що раніше земельної ділянки за таким цільовим призначенням у власність він не отримував, та додавши до клопотання копію паспорта, ідентифікаційного коду та схеми бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.8-10).

Подане клопотання було належним чином зареєстроване 29.05.2017 за вхідним №148.

Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 05.07.2017 за №670-ХVІ-VІІ позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га для ведення садівництва в селі Пухівка вул. Набережна, в зв'язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру (а.с.13).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийнято з порушенням вимог ст. 118, 122 Земельного кодексу України, оскільки вказаними нормами не передбачено такої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вказана в даному рішенні. Разом з тим, суд зазначив, що Верховний Суд України у рішенні від 16.09.2015 по справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, а тому вимога позивача про зобов'язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та в порядку і в спосіб передбачений ст.118 Земельного Кодексу України підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегією суддів встановлено, що спірна земельна ділянка розташована на території села та відноситься до власності територіальної громади села Пухівка.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, у постанові Верховного суду від 24 квітня 2018 року №814/1961/17.

Як встановлено судом апеляційної інстанції відповідно до рішення Пухівської сільської ради від 25.06.2017 відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Пухівка, вул. Набережна в зв'язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру.

Таким чином, наведена підстава відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.

Крім того, в супереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено, що вказана на картографічному матеріалі позивачем земельна ділянка, згідно Генерального плану села, зарезервована для громадського центру, не містять належних доказів на підтвердження таких доводів і матеріали справи, а також в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо надання іншим особам дозволу на розробку проекту землеустрою на таку земельну ділянку.

З огляду на це, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відмова Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі того, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру є неправомірною та такою, що не відповідає статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з тим, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Як убачається із оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зобов'язав Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та в порядку і в спосіб передбачений ст.118 Земельного Кодексу України.

В цій частині судова колегія не може вважати рішення суду законним та обґрунтованим, виходячи з того, що оскаржуване рішення приймалось на сесії сільської ради шляхом голосування та вільного волевиявлення кожного депутата. Волевиявлення кожного із депутатів сільської ради не може бути зв'язане з позицією суду лише на задоволення вимог позивача, а повинно ґрунтуватись на вимогах закону з урахуванням позиції самого депутата місцевого органу самоврядування.

Колегія суддів вважає, що зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, буде суперечити вимогам частин шостої-сьомої статті 118 ЗК України.

Крім того, Суд зазначає, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З наведеного вбачається, що Пухівська сільська рада Броварського району Київської області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому, рішення суду першої інстанції щодо зобов'язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка підлягає скасуванню з ухваленням постанови про зобов'язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка згідно з графічним матеріалом та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, оскільки вирішення питання щодо зобов'язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, з урахуванням обраного позивачем способу захисту, наданих позивачем доказів на підтвердження своїх позовних вимог та інших обставин цієї справи, знаходиться поза компетенцією суду.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх помилковими, враховуючи, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги закону, так як Земельним Кодексом визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Такої підстави для відмови у наданні дозволу як те, що земельна ділянка згідно Генерального плану села зареєстрована для громадського центру, законом не передбачено.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив спірні правовідносини, однак, ухвалюючи рішення суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, відтак, рішення підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо зобов'язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою та в цій частині необхідно прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та в порядку і в спосіб передбачений ст.118 Земельного Кодексу України скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,12 га в селі Пухівка згідно з графічним матеріалом та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко