Справа № 826/17002/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 листопада 2018 року м. Київ № 826/17002/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо"
про визнання протиправними дій, скасування рішення №78 від 01.06.2018, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" щодо визнання нікчемним правочину: перерахування грошових коштів в межах ПАТ "Банк Камбіо" з рахунку ПП "Електрогруп" на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 195000 грн. з призначенням платежу "Перерахування безвідсоткової поворотньої фінансової допомоги згідно договору № 11/09-2014 від 15.09.2014";

- скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Северина Ю.П. № 178 від 01.06.2018, яким визнано нікчемним правочин: перерахування грошових коштів в межах ПАТ "Банк Камбіо" з рахунку ПП "Електрогруп" на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 195 000 грн. з призначенням платежу "Перерахування безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору № 11/09-2014 від 15.09.2014";

- зобов"язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" включити до Переліку рахунків Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № 0277, укладеного з ПАТ "Банк Камбіо" 15 вересня 2014 року та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 4 частини п"ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач - вкладник Банку звернувся до суду з метою включення його до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 195 000 грн., у зв'язку з протиправністю, на його думку, рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку, яке доведено до відома позивача повідомленням про нікчемність правочинів.

Згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу/рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього Закону перевірка правочинів Банку із затвердженням її результатів відповідною Комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у справах №910/12294/16, № 910/24198/16 та № 819/353/16.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття такого рішення. Відтак права позивача не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа такого рішення (повідомлення про нікчемність правочину) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог щодо визнання його протиправним і скасування, а тому позовні вимоги про скасування рішень (повідомлень) про нікчемність укладених позивачами договорів банківського вкладу, не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в господарських судах).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 809/74/16.

З урахуванням наведеного позивачу необхідно уточнити позовні вимоги з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, після уточнення позовних вимог та у разі необхідності, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору, який становить 704,80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у строк до десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом уточнення позовних вимог та, у разі необхідності, квитанції про доплату судового збору.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.А. Бояринцева