Справа № 826/13139/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

26 листопада 2018 року № 826/13139/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перспектива»
до Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перспектива» (далі також - позивач, ТОВ «БК «Перспектива») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки від 07.07.2017 №462/26-15-14-04-04/38586722, що покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в частині висновку про завищення позивачем задекларованого показника податкового кредиту з податку на додану вартість за наслідками господарських операцій з контрагентом-субпідрядником - ТОВ «Технобуд-Поліс». Позивач стверджує, що господарські операції ТОВ «БК «Перспектива» з названим контрагентом є реальними, підтверджені всіма необхідними і належним чином оформленими первинними документами та безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю товариства. За наведених обставин, позивач вважає, що ним дотримані всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування податкового кредиту за звітний період грудень 2016 року.

У судових засіданнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав і мотивів, що наведені у тексті його заперечень проти позову.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що в ході проведеної документальної перевірки ТОВ «БК «Перспектива» встановлено відсутність у контрагента позивача - ТОВ «Технобуд-Поліс» реальної можливості виконати підрядні роботи через обмежену кількість трудових ресурсів, факт не звітування до контролюючого органу щодо наявних основних засобів, а також у зв`язку з не підтвердженням відомостей про придбання таким товариством аналогічних робіт (послуг), що були реалізовані позивачу, за ланцюгом постачання. Крім того, контролюючому органу стало відомо, що в рамках кримінальних проваджень №0000133 і №0000006 ТОВ «Технобуд-Поліс» фігурує як суб`єкт господарської діяльності, що має ознаки фіктивності. Представник позивача вважає, що надані позивачем первинні документи по спірним операціям містять недостовірні відомості щодо таких, а тому не можуть бути враховані ТОВ «БК «Перспектива» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за звітний період грудень 2016 року. Висновки акта перевірки відповідач вважає правомірними та цілком обґрунтованими, а прийняте на підставі такого акта перевірки податкове повідомлення-рішення від 24.07.2017 № законним.

У судовому засіданні 13.12.2017 суд, на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії), ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками Головного управління ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «БК «Перспектива» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Технобуд-Поліс» () за період грудень 2016 року, за результатами якої складно акт від 07.07.2017 №462/26-15-14-04-04/38586722 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки контролюючий орган встановив порушення позивачем норм п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ТОВ «БК «Перспектива» суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за звітний період грудень 2016 року, всього на 966 667 грн.

До таких висновків контролюючий орган дійшов за результатами аналізу наданих позивачем до перевірки первинних документів та інформації з автоматизованих систем органів ДФС. Зокрема, в тексті акта перевірки зазначено, що за перевіряємий період ТОВ «БК «Перспектива» задекларувало показник податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1 360 538 грн., з них суму ПДВ 966 667 грн. по господарських операціях з ТОВ «Технобуд-Поліс» () згідно наступних договорів №02122016/БМР від 02.12.2016, №БМР-1201/2016 від 01.12.2016, №№31082016 від 31.08.2016 та №01112016/БМР від 01.11.2016. За умовами цих договорів ТОВ «Технобуд-Поліс» мало виконати на користь позивача власними силами будівельні, ремонтні та інші підрядні роботи. За результатами виконаних робіт сторонами були підписані акти приймання виконаних будівельних робіт (за формою № КБ-2в). За даними цих актів в ході виконання будівельних та ремонтних робіт ТОВ «Технобуд-Поліс» були використані машини та механізми та задіяно значну кількість трудових ресурсів. Згідно наданих товариством оборотно-сальдових відомостей по вказаних операціях станом на 31.12.2016 наявна кредиторська заборгованість ТОВ «БК «Перспектива» перед ТОВ «Технобуд-Поліс» у розмірі 4 426 600 грн. (в т.ч. за договором №02122016/БМР від 02.12.2016 у сумі 524 000 грн., за договором №БМР-1201/2016 від 01.12.2016 3 600 000 грн., за договором №01112016/БМР від 01.11.2016 302 600 грн.).

Поряд з цим, в ході аналізу отриманої податкової інформації встановлені наступні відомості щодо контрагента позивача (ТОВ «Технобуд-Поліс»): основним видом діяльності названого товариства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Згідно даних поданого товариством звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за грудень 2016 року штатна чисельність 1 особа (директор). Інформація щодо наявності основних засобів відсутня, оскільки фінансовий звіт (баланс) та додаток AM до рядка 1.2.1. додатку РІ до рядка 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік до контролюючих органів не надавався. За період грудень 2016 року січень 2017 року ТОВ «Технобуд-Поліс» сформувало податкових кредит з рядом контрагентів-постачальників за операціями з придбання товарно-матеріальних цінностей, що за своєю номенклатурою не тотожні номенклатурі тих операцій, що були укладені між ТОВ «Технобуд-Поліс» і його контрагентами-покупцями (в т.ч. з ТОВ «БК «Перспектива»).

Крім того, проаналізувавши тексти ухвал Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 та Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.06.2017, прийнятих в рамках кримінальних проваджень №0000133 і №0000006 з питань задоволення клопотань слідчих про надання тимчасового доступу до документів юридичних осіб - ТОВ «ЮКК «Апріорі» і ТОВ «Будспец» по господарських операціях з ТОВ «Технобуд-Поліс», контролюючий орган вирішив, що ТОВ «Технобуд-Поліс» фігурує згідно матеріалів досудового слідства у кримінальних провадженнях, як суб`єкт господарської діяльності з ознаками фіктивності.

За наведених мотивів відповідач дійшов висновку про відсутність у ТОВ «БК «Перспектива» правових підстав для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за операціями з ТОВ «Технобуд-Поліс».

24.07.2017 Головне управління ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло спірне у справі податкове повідомлення-рішення за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати грошове зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 1 208 334 грн. (в тому числі за податковим зобов?язанням 966 667 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 241 667 грн., - що становить 25% від суми нарахованого податкового зобов?язання).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення від 24.07.2017 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно п.п. 200.1 і 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) (тут і надалі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), с ума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду..

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, «податковий кредит» сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами ПК України.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. У зв`язку з наведеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 16.11.2018 у справі №816/2142/17, від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, від 06.02.2018 № К/9901/5042/17.

Дослідивши та проаналізувавши надані представниками сторін матеріли та документи суд встановив, що у другій половині 2016 року між ТОВ «БК «Перспектива» (як замовником), в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Технобуд-Поліс» (як виконавцем), в особі директора ОСОБА_2 , укладено ряд однотипних за змістом договорів підряду, а саме:

- договір від 02.12.2016 №02122016/БМР, за умовами п. 1.1, 1.2 п. 2.1, якого ТОВ «Технобуд-Поліс» зобов`язується за дорученням ТОВ «БК «Перспектива» виконати роботи «під ключ» на об`єкті: «Житомирська обл., Житомирський район, с. Тетерівка. (Архітектурно-будівельні рішення (АБ): Місце шикування, тренажер князева), код класифікатору ДК016:2010 42.99.1 споруди інженерні, інші (42.99.12-00.00 споруди спортивні та фізкультурно-оздоровчі.), ДК016:20-6 будівництво закладів дозвілля, спортивних, культурних закладів, закладів тимчасового розміщення та ресторанів (45212210-1 будівництво спеціалізованих спортивних об`єктів )». Вартість матеріалів та робіт за договором становить 700 000 грн. (в т.ч. ПДВ 116 666,67 грн.). Строк виконання робіт 14 календарних днів з моменту початку робіт (тобто, з дати підписання цього договору). При цьому, як видно з тексту п.п. 1 даного договору конкретний перелік робіт сторонами не конкретизовано;

- договір від 01.12.2016 №БМР-1201/2016, за умовами п. 1.1, п. 1.2, п. 2.1 якого ТОВ «Технобуд-Поліс» зобов`язується за дорученням ТОВ «БК «Перспектива» виконати «пік ключ» роботи «Капітальний ремонт банної частини другого поверху будівлі адміністративно-побутового комбінату шахти «Степова» ПСП «ШУ Першотравенськ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАВУГІЛЛЯ», шифр 0028». Вартість матеріалів та робіт за договором становить 3 600 000 грн. (в т.ч. ПДВ 600 000 грн.). Строк виконання робіт - 14 календарних днів з моменту початку робіт (тобто, з дати підписання цього договору);

- договору від 31.08.2016 №31082016, за умовами п. 1.1, п. 1.2, п. 2.1 якого ТОВ «Технобуд-Поліс» зобов`язується за дорученням ТОВ «БК «Перспектива» виконати «під ключ» наступні роботи: «Поточний ремонт командного пункту» (код класифікатору ДК016:2010 41.00.2 нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонті) 41.00.40-00.00 будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт). ДК016:20-1 спеціалізовані будівельні роботи, крім покрівельних. Вартість матеріалів та робіт за договором становить 1 500 000 грн. (в т.ч. ПДВ 250 000 грн.). Строк виконання робіт починається з моменту початку робіт (тобто, з дати підписання цього договору), договір діє до 31.12.2016;

- договір від 01.11.2016 №01112016/БМР, за умовами п. 1.1, п. 1.2, п. 2.1 якого ТОВ «Технобуд-Поліс» зобов`язується за дорученням ТОВ «БК «Перспектива» виконати «під ключ» роботи на об`єкті: «Ремонт покрівлі будівлі ВГП шурфа №39 шахта «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське». Вартість матеріалів та робіт за договором становить 340 000 грн. (в т.ч. ПДВ 56 666,67 грн.). Строк виконання робіт - 14 календарних днів з моменту початку робіт (тобто, з дати підписання цього договору).

За змістом положень зазначених договорів сторони узгодили, що роботи виконуються виконавцем з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами договору. Приймання результатів робіт здійснюється з оформленням та підписанням сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт. Розрахунки за виконані роботи проводяться протягом встановлених сторонами строків після підписання такими сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт.

На підтвердження правомірності формування сум податкового кредиту за вказаними договорами підряду позивач надав суду копії наступних документів: рахунків на оплату; актів наданих послуг, датованих груднем 2016 року; актів приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в), датованих груднем 2016 року; довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми №КБ-3); відомостей ресурсів та розрахунків загальновиробничих витрат до актів; локальних кошторисів; платіжних доручень ТОВ «БК «Перспектива» за період 12 22.12.2018 про перерахування на користь ТОВ «Технобуд-Поліс» коштів на загальну суму 1 913 400 грн. в якості оплати за будівельно-монтажні роботи (з них 37 400 грн. в рахунок оплати договору №01112016/БМР від 01.11.2016, 1 799 000 грн. в рахунок оплати договору №3108/2016р від 31.08.2016, 77 000 грн. в рахунок оплати договору №0112/2016р від 01.12.2016); ліцензії, виданої ТОВ «Технобуд-Поліс» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (строком дії з 13.07.2016 по 13.07.2019).

Додатково на підтвердження обставин використання результатів спірних господарських операцій у своїй господарській діяльності позивач надав суду копії таких документів: штатного розпису ТОВ «БК «Перспектива», введеного в дію 04.11.2016; копію договору №5126-ДС від 12.05.2016, укладеного між ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (як замовником) і ТОВ «БК «Перспектива» (як підрядником) на виконання робіт: «Капітальний ремонт банної частини другого поверху будівлі адміністративно-побутового комбінату шахти «Степова» ПСП «ШУ Першотравенськ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», шифр 0028»; копії договору №95 від 14.07.2016, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 (як замовником) і ТОВ «БК «Перспектива» (як підрядником) щодо надання послуг «Поточний ремонт командного пункту» (код класифікатору ДК016:2010 41.00.2 нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонті) 41.00.40-00.00 будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт). ДК016:20-1 спеціалізовані будівельні роботи, крім покрівельних; копію договору №3303-ДУ-УМТС від 16.11.2016, укладеного між ТОВ «ДТЕК Добропільвугілля» (як замовником) і ТОВ «БК «Перспектива» (як підрядником) на виконання робіт з ремонту покрівлі будівлі ВГП шурфа №39 шахта «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське»; копію договору №127 на будівництво повітрянодесантного комплексу від 07.12.2016, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 (як замовником) і ТОВ «БК «Перспектива» (як виконавцем) на виконання робіт з будівництва повітрянодесантного комплексу за адресою: Житомирська обл., Житомирський район, с. Тетерівка. (Архітектурно-будівельні рішення (АБ): Місце шикування, тренажер князева), код класифікатору ДК016:2010 42.99.1 споруди інженерні, інші (42.99.12-00.00 споруди спортивні та фізкультурно-оздоровчі.), ДК016:20-6 будівництво закладів дозвілля, спортивних, культурних закладів, закладів тимчасового розміщення та ресторанів (45212210-1 будівництво спеціалізованих спортивних об`єктів )», а також надання послуг щодо їх постачання; копії первинної документації до таких договорів довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, графіків виконання робіт, договірних цін.

Дослідивши та проаналізувавши перелічені вище документи позивача суд встановив наступне.

За змістом наданих позивачем копій актів форми №КБ-2в та довідок форми №КБ-3, оформлених на виконання договорів від 02.12.2016 №02122016/БМР, від 31.08.2016 №31082016 ТОВ «БК «Перспектив» а визначене як генпідрядник, а ТОВ «Технобуд-Поліс» як субпідрядник на відповідних об`єктах, а у випадках договорів від 01.12.2016 №БМР-1201/2016 та від 01.11.2016 №01112016/БМР - ТОВ «БК «Перспектива» як замовник, а ТОВ «Технобуд-Поліс» - як генпідрядник.

В текстах рахунків на оплату, актів надання послуг, актів форми №КБ-3, відомостей ресурсів, розрахунків витрати відсутні відомості про посади та П.І.П, посадових осіб суб`єктів господарювання, які їх склали та підписали.

В актах форми № КБ-2в зафіксовані значні витрати праці робітників-будівельників та робітників, що обслуговують машини, (зокрема: за договором від 02.12.2016 №02122016/БМР в кількості 7 076,8 люд.-год., за договором від 01.12.2016 №БМР-1201/2016 в кількості 15 924,68 люд.-год., за договором від 31.08.2016 №31082016 в кількості 27 380 люд.-год., за договором від 01.11.2016 №01112016/БМР в кількості 3058,86 люд.-год. Між тим, листом Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» визначено, що норма робочого часу на одну людину при встановленому законом 40-годинному робочому тижні (згідно ч. 1 ст. 50 Кодексу законів про працю України) на 2016 рік складає 2003,0 годин.

В той же час, ТОВ «Технобуд-Поліс» у поданому до контролюючого органу звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форми Д4) за грудень 2016 року задекларувало лише загальну кількість працівників 1 особа. А в актах форми № КБ-2в та в інших наданих позивачем до суду документів не зазначено про залучення ТОВ «Технобуд-Поліс» до виконання спірних робіт третіх осіб інших субпідрядників.

Під час розгляду справи позивач не надав суду жодні документальні докази на підтвердження фактів узгодження з ТОВ «Технобуд-Поліс» необхідної кількості працівників з метою забезпечення своєчасного та якісного виконання підрядних робіт, видачі таким працівникам відповідних перепусток на об?єкти будівництва.

У зв?язку з цим суд приходить до висновку, що наявними матеріалами справи не підтверджується наявність у ТОВ «Технобуд-Поліс» реальної можливості у місячний строк виконати обсяг робіт, зазначений в актах форми № КБ-2в за грудень 2016 року, за наявних у нього трудових ресурсів.

Також, як зафіксовано в тексті акта перевірки станом 31.12.2016 згідно наданої позивачем до перевірки оборотно-сальдової відомості по рах. 631 у ТОВ «БК «Перспектива» обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Технобуд-Поліс» за договором №02122016/БМР від 02.12.2016 у розмірі 524 000 грн., за договором №БМР-1201/2016 від 01.12.2016 3 600 000 грн., за договором №31082016 від 31.08.2016 відсутня, за договором №01112016/БМР від 01.11.2016 302 600 грн. Однак, станом на день розгляду справи у суді факти проведення ТОВ «БК «Перспектива» повного або часткового розрахунку за договорами №БМР-1201/2016 від 01.12.2016 та №02122016/БМР від 02.12.2016, повного розрахунку за договором №01112016/БМР від 01.11.2016 та/або обліку в бухгалтерському обліку сум залишку кредиторської заборгованості перед субпідрядником після періоду 2016 року позивачем документально не підтверджено. При цьому, за даними наданих позивачем роздруківок платіжних доручень суд встановив, що за договором №3108/2016р від 31.08.2016 перерахував ТОВ «БК «Перспектива» кошти на загальну суму 1 799 000 грн., в той час як вартість за договором від 31.08.2016 №31082016, довідкою про вартість виконаних робіт (форми №КБ-3) до такого договору склала лише 1 500 000 грн. (разом з ПДВ).

Оцінюючи значимість наданих позивачем первинних документів на обґрунтування реальності господарських операцій з його контрагентами, суд в контексті вищезгаданих положень законодавства з питань бухгалтерського обліку, звертає увагу на наступну правову позицію Верховного Суду України. Так, Верховного Суду України у своїй постанові від 24.01.2018 № К/9901/554/18 (у справі № 2а-19379/11/2670) зазначив, що право платника податків на збільшення податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг). При цьому, сам факт наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Оцінюючи твердження представника позивача про використання результатів придбаних підрядних робіт у своїй господарський діяльності, суд зважає на те, що відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит. Це відповідає самому змісту норм п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 198 ПК України, які надають платнику податків право зменшити податкові зобов`язання на суму витрат, сплаченого податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об`єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді витрат та/або податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податків сум витрат та/або податкового кредиту.

В ході розгляду наданих позивачем копії догорів, укладених з контрагентами-замовниками підрядних робіт - ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», ТОВ «ДТЕК Добропільвугілля», Військовою частиною НОМЕР_1 у сукупності з первинними документами до таких договорів, суд встановив, що такі документи не містять жодних відомостей про фактичне залучення до виконання будівельних та ремонтних робіт конкретних субпідрядників (в т.ч. ТОВ «Технобуд-Поліс»). Більш того за умовами договорів №5126-ДС від 12.05.2016 (п. 2.9), №3303-ДУ-УМТС від 16.11.2016 (п. 2.15) підрядник (в даному випадку позивач) має право залучити до виконання робіт субпідрядників за попереднім письмовим погодженням замовника. Проте документальних доказів погодження ТОВ «БК «Перспектива» кандидатури ТОВ «Технобуд-Поліс», як субпідрядника, із замовниками - ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та ТОВ «ДТЕК Добропільвугілля» у матеріалах справи відсутні. Порівнявши дані актів форми №КБ-2в за спірними договорами від 02.12.2016 №02122016/БМР і від 31.08.2016 №31082016 з актами приймання виконаних будівельних робіт, складених та підписаних між позивачем і Військовою частиною НОМЕР_1 суд встановив наявність розбіжностей у кількостях витрат праці працівників (люд.-год.), а саме: за даними акта форми КБ-2в га грудень 2016 року (датований 06.12.2016) до договору №95 від 14.04.2016 кількість витрат праці складає 23 557,25 люд.-год., а за спірним договором від 31.08.2016 №31082016 27 380 люд.-год., за даними акта форми №КБ-2в за грудень 2016 року (датований 15.12.2017) до договору №127 від 07.12.2016 - кількість витрат праці складає 5 715,82 люд.-год., а за спірним договором від 02.12.2016 №02122016/БМР 7 076,8 люд.-год. До того ж спірний договір від 02.12.2016 №02122016/БМР був укладений раніше за договір №127 від 07.12.2016.

Жодних документальних доказів обліку позивачем вартості субпідрядних робіт у складі собівартості виконаних ним підрядних робіт (наданих послуг) за відповідні звітні періоди позивач до суду не подав. У зв`язку з цим суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між наданими позивачем документами та спірними господарськими операціями, та відповідно наявність у позивача ділової мети на укладення договорів субпідряду з ТОВ «Технобуд-Поліс».

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за звітний період грудень 2016 року по господарських операціях з ТОВ «Технобуд-Поліс», та відповідно вважає їх обґрунтованими та правомірними, а тому як наслідок не вбачає правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 №.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Перспектива» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок