Справа № 0440/5281/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року Справа № 0440/5281/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Врони О.В.,
секретаря судового засідання: Максименко Е.М.,
представника позивача: Гамарнік І.В.
представників відповідача: Разумової Т.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄРМАК ГОЛД» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками проведеної документальної планової перевірки ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства: з податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.09.2017; зі збору за спеціальне використання водних ресурсів; плати за користування надрами для видобування корисних копалин; податку на доходи фізичних осіб; військового збору за період з 01.04.2015 по 30.09.2017; з податку на додану вартість; правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 30.09.2017 посадовими особами Дніпропетровського управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби складений акт від 21.05.2018 № 48/28-10-46-17/3616684.
У вказаному акті перевіряючі прийшли до висновку про неможливість фактичного здійснення у перевіреному періоді господарських операцій між позивачем та ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД».
Позивач вважає висновки зазначеного акта перевірки безпідставними та таким, що не відповідають дійсним обставинам, оскільки підприємством правомірно сформовано податковий кредит та віднесено до витрат господарської діяльності у перевіреному періоді витрати за результатами господарських операцій з ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД». Господарські операції з вказаними контрагентами підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, а придбаний товар використаний позивачем у виробництві харчових продуктів-заморожених напівфабрикатів. Вироблена продукція була реалізована позивачем іншим контрагентам на виконання укладених договорів постачання. Позивач зазначає, що висновки акта перевірки про нереальність господарських операцій з ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» ґрунтуються виключно на припущеннях податкового органу, тому прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 17 липня 2018 відкрито провадження у справі №0440/5281/18 та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 14 серпня 2018 року. Останнє судове засідання відбулось 18 жовтня 2018 року.
08 серпня 2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач зазначив, що господарські операції між ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» та ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» не мали реального характеру. Наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, тому у позивача не було підстав для відображення у податковому обліку вказаних господарських операцій. Під час проведеної планової перевірки встановлено, що контрагенти позивача: ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» не могли фактично здійснити постачання товару позивачу, оскільки у них відсутні основні фонди, трудові ресурси, перелічені підприємства не є виробниками товару, постачання якого задекларовано. Окрім того, за аналізом єдиного реєстру податкових накладних було встановлено, що контрагентами постачальниками ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» по ланцюгу постачання не придбавався товар, постачання якого задекларовано в адресу позивача.
Також відсутні документи, на підтвердження транспортування товару від ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД до ТОВ «ЄРМАК ГОЛД», надані до перевірки товарно-транспорті накладні не містять підписи водіїв, отже не можуть бути належними доказами транспортування товару.
Що свідчить про те, що позивач неправомірно сформував податковий кредит за результатами господарської взаємодії з ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП»,ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» та включив до складу витрат господарської діяльності, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток сум придбання товарів у наведених контрагентів.
На момент вчинення господарських операцій з позивачем директором ТОВ «Синтез-Профіт» був ОСОБА_5, який своєю нотаріально посвідченою заявою підтвердив господарську взаємодію з ТОВ «ЄРМАК ГОЛД».
ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» постачання товару підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, оплата проведена на підставі платіжних доручень згідно рахунків на оплату. Якість товару підтверджується деклараціями про якість товару. Товар отриманий уповноваженими працівниками позивача, що підтверджується журналом виданих довіреностей. Транспортування товару здійснено за товарно-транспортними накладними.
Представник позивача у судовому засіданні 18 жовтня 2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.
Представники відповідача у судовому засіданні 18 жовтня 2018 року заперечували проти позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, покази свідків, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Видами діяльності позивача є: виробництво м'ясних продуктів (основний) (код КВЕД 10.13); оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (код КВЕД 46.32); оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49); надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у. (код КВЕД 77.39); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).
У період з 31.01.2018 по 14.05.2018 посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства: з податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.09.2017; зі збору за спеціальне використання водних ресурсів; плати за користування надрами для видобування корисних копалин; податку на доходи фізичних осіб; військового збору за період з 01.04.2015 по 30.09.2017; з податку на додану вартість; правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 30.09.2017, результати перевірки оформлені актом від 21.05.2018 № 48/28-10-46-17/3616684.
п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.193, п.198.1, п.198.2., 198.6 ст. 198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижений податок на додану вартість на загальну суму 12 885 359 грн..
На підставі виявлених порушень контролюючим органом 15.06.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення:
За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Обґрунтовуючи заниження позивачем податку на прибуток у перевіреному періоді, контролюючий орган вказав, що порушення позивачем податкового законодавства є наслідком нереальності господарських операцій, задекларованих із з ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД».
Контролюючий орган у акті перевірки також зазначив, згідно копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2017 (справа № 761/7736/17), згідно з якою ОСОБА_5 (директора ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ») звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні. При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у співучасті в формі пособництва, а саме наданні засобів та усунення перешкод, сприяв у вчиненні фіктивного підприємництва, тобто у придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.
В акті перевірки відповідач зазначив, що наявна вхідна податкова інформація від ГУ ДФС у Херсонській області від 24.02.2017 №65/21-22-14-06/40447366 щодо ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» (код 40447366) з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «Реаліз Груп» ( код 40186614) за жовтень 2016 року, ТОВ «Бенергост» (код 40686985) за листопад 2016 року, з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за грудень 2016 року, в якій зазначено: «…згідно проведеного аналізу ЄРПН встановлено, що ТОВ «Оніон-трейд» протягом жовтня, листопаду, грудня 2016 року реалізовано товар на адресу контрагента-покупця ТОВ «ЄРМАК-ГОЛД» (код 36166843) в більшій кількості ніж задокументовано від контрагента-постачальника ТОВ «Реаліз груп», також ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» протягом жовтня-грудня 2016 року реалізовано на адресу контрагентів-покупців ТОВ «ЄРМАК-ГОЛД» (код 36166843) та ТОВ «Грін Про» (код 40920846) товар, який відповідні періоди не придбавався».
Зазначені обставини, на переконання контролюючого органу, свідчать про не підтвердження легального джерела походження товару, придбаного ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» у ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ» та ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД», відповідно, останній вважає, що позивачем безпідставно не включено до складу інших доходів безоплатно отримані товари.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» та ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» і реальність зміни майнового стану першого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника.
Так, у перевіреному періоді позивач здійснював придбання яловичини у ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», всього на суму 42658162 грн., за наслідками чого до податкового кредиту віднесено 5761292 грн..
З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2015 між ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» (Покупець) та ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ» (Постачальник) укладено договір поставки №24-02/15, за умовами якого Постачальник передає у власність Покупця продукцію харчової промисловості - яловичину, в погодженій сторонами кількості за ціною та у термін, а Покупець оплачує товар у відповідності до умов цього договору.
Пунктам 3.1 вказаного договору передбачено, що доставка товару здійснюється Постачальником та за рахунок Постачальника і безпосередньо до Покупця на адресу фактичного місцезнаходження виробничих потужностей ТОВ «ЄРМАК ГОЛД».
На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору позивачем надано: видаткові, товарно-транспортні накладні (а.с. 79 - а.с. 250 т.5, а.с. 1 - 38 т. 6), податкові накладні (а.с. 71 - а.с. 205 т.11).
Також, матеріалами справи підтверджується, що кожна поставка м'ясної продукції супроводжувалась наданими ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ» посвідченнями про якість, деклараціями про якість продукції, висновками санітарно-епідеміологічної експертизи, виданими Санітарно-епідеміологічною службою України; експертних висновків (а.с. 105 а.с. 250 т.6, а.с. 7 - 10 т.7).
Транспортування м'ясної продукції до місцезнаходження позивача підтверджується долученими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними, дати яких відповідають датам поставки згідно видаткових накладних.
Позивачем в повному обсязі здійснено розрахунок з ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ» за поставлену продукцію, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 39 - а.с. 104 т.6).
Судом також встановлено, що між ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» (Покупець) та ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» (Постачальник) 06.02.2015 укладено договір поставки №01/02-15, за умовами якого Продавець прийняв зобов'язання здійснювати Покупцю за власний рахунок в порядку та на умовах Договору поставки продукції належної якості в погоджених сторонами асортименті, за ціною і в кількості, на адресу фактичного місцезнаходження Покупця: Дніпропетровська область, с.Чумаки, вул. Шкільна, 20, а Покупець зобов'язується сплачувати вартість отриманої продукції.
На підставі цього договору позивач здійснив придбання у ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» м'яса яловичини всього на суму 43362843 грн., на підставі чого до податкового кредиту перевіреного періоду ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» віднесено 6441655 грн..
Пунктам 3.2 вказаного договору передбачено, що доставка товару була здійснена Постачальником та за рахунок Постачальника і безпосередньо до Покупця на адресу фактичного місцезнаходження виробничих потужностей на ТОВ «ЄРМАК ГОЛД». ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» забезпечено доставку продукції автомобільним вантажним транспортом та надано ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» відповідні товарно-транспортні накладні. Приймання продукції проведено уповноваженою посадовою особою ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» на підставі відповідних довіреностей.
На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору позивачем надані суду: видаткові, товарно-транспортні накладні (а.c. 218 а.с.252 т. 1, а.с. 1 - а.с. 250 т.2), також надані податкові накладні (а.с. 3 - 71 т.11).
Також, з матеріалів справи вбачається, що кожна поставка продукції супроводжувалась наданням ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ЄВРО-ГРУП» декларації виробника (а.с. 46 -а.с. 108 т. 3).
Факт доставки продукції до місцезнаходження позивача підтверджується долученими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними, дати яких відповідають датам поставки згідно видаткових накладних .
Позивачем повністю здійснено розрахунок за поставлену ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА- КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» продукцію у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, яки є у матеріалах справи (а.с. 220- а.с.250 т.2, а.с. 1 - а.с. 45 т. 3).
З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2016 між ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» (Покупець) та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» (Постачальник) укладено договір поставки сільскогосподарської продукції №27-05/16, за умовами якого Продавець прийняв зобов'язання здійснювати Покупцю за власний рахунок в порядку та на умовах Договору поставки продукції належної якості в погоджених сторонами асортименті, за ціною і в кількості, на адресу фактичного місцезнаходження Покупця: Дніпропетровська область, с.Чумаки, вул. Шкільна, 20, а Покупець зобов'язується сплачувати вартість отриманої продукції.
На підставі означеного договору позивачем у ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» було здійснено придбання товару: цибулі ріпчастої, петрушки звичайної та капусти білокачанної українського походження всього на суму 3909838 грн., до податкового кредиту віднесено суму у розмірі 651640 грн..
Пунктом 3.1 договору від 27.05.2016 №27-05/16, передбачено, що доставка товару була здійснена Постачальником та за рахунок Постачальника і безпосередньо до Покупця на адресу фактичного місцезнаходження виробничих потужностей на ТОВ «ЄРМАК ГОЛД». ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» забезпечено доставку продукції автомобільним вантажним транспортом та надано ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» відповідні товарно-транспортні накладні, які додатково підтверджують поставку продукції у відповідних обсягах. Приймання продукції проведено уповноваженою посадовою особою ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» на підставі відповідних довіреностей.
На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору позивачем додано до матеріалів справи: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 21 - а.с. 250 т. 7, а.с. 1 - 209 т.8), податкові накладні (а.с. 126 - а.с. 255 т.11).
Також, з матеріалів справи вбачається, що кожна поставка продукції супроводжувалась наданням ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» декларації виробника ( а.с.75 - 199 т.9).
Транспортування товару до місцезнаходження позивача підтверджується долученими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними, дати яких відповідають датам поставки згідно видаткових накладних.
Позивачем повністю здійснено розрахунок за поставлену ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» продукцію у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, які є у матеріалах справи (а.с 210 - а.с. 250 т.8, а.с. 1 - 74 т.9).
Дослідивши первинні документи, надані позивачем на підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами, судом встановлено, що у перевіреному періоді первинні документи складені та підписані уповноваженими посадовими особами та ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄРМАК ГОЛД», ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» та ТОВ «ЄРМАК ГОЛД».
Суд зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» або їх контрагенти.
В свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02. 2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17 (№ЄДРСР 72343803)
Також у наведеній постанові Верховний Суд зазначив, що посилання на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагентів позивача можливості виконувати роботи (надавати послуги) не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.
Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» основних засобів, трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспорту, що встановлено на підставі аналізу баз даних податкового органу.
Зазначене також спростовується наявними в матеріалах справи балансовими (фінансовими) звітами ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД», а також звітністю за формою 1 ДФ, яка підтверджує наявність трудових ресурсів у перелічених підприємств.
Суд відзначає, що посилання податкового органу на відсутність документів, що підтверджують транспортування товару від постачальників позивачу через неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, в даному випадку не може слугувати підставою для визначення господарських операцій нереальними оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні показників податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17) №ЄДРСР 72791313.
Ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару. Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02. 2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17 (№ЄДРСР 72343803).
У даному випадку умовами договорів поставки, укладених між позивачем та ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» було передбачено, що поставка товару здійснюється за рахунок та засобами постачальників - ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД», відповідно, ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» не може нести відповідальність за організацію його контрагентом перевезення товару, так як позивач не був учасником транспортного процесу.
Судом встановлено, що ТОВ «Синтез-Профіт», ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП» та ТОВ «ОНІОН ТРЕЙД» згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин з позивачем були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем зареєстровані як платники ПДВ, а отже мали спеціальну правосуб'єктність для вчинення задекларованих із ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» операцій.
Доказів того, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були не зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відповідачем не надано.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних поставок, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій. Зокрема, судом досліджено, що податковий кредит по отриманим позивачем товарів від ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «Синтез-Профіт» та ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» повністю підтверджено відповідними податковими накладними.
При цьому, наявні в матеріалах справи податкові накладні, виписані ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «Синтез-Профіт» та ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» містять всі необхідні обов'язкові реквізити.
Також, у ході судового розгляду справи встановлено, що придбані позивачем товари у ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «Синтез-Профіт» та ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що до компетенції відповідача не належить оцінка доказів, зібраних у межах кримінального провадження, у разі відсутності їх оцінки уповноваженим органом - судом.
Наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків, в яких не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.
Аналогічна правова позиція з цього питання також висловлена Верховним Судом в постанові від 15.05.2018 у справі №815/423/17 (№К/9901/4625/17).
Щодо посилань контролюючого органу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 761/7736/17, якою звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 (засновника ТОВ «Синтез-Профіт»), суд вважає необхідним зазначити наступне.
З матеріалів справи видно, що на момент укладення позивачем договору з ТОВ «Синтез-Профіт» та виконання його умов, директором зазначеного підприємства відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - був ОСОБА_5.
Таким чином, обставини, встановлені ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 761/7736/17 щодо ОСОБА_4 не мають жодного відношення до спірних правовідносин, позаяк не стосуються перевіреного періоду та господарських операцій між ТОВ «Синтез-Профіт» та ТОВ «ЄРМАК ГОЛД».
В матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява ОСОБА_4 від 21.02.2018, згідно якої останній у грудні 2014 року придбав частку в статутному капіталі ТОВ «Синтез-Профіт», у січні 2015 року ним було призначено на посаду директора товариства ОСОБА_5, який займався фінансово - господарською діяльністю підприємства та керував ним. Підприємство займалось торгівлею м'ясом та м'ясними продуктами, мало основні фонди та виробниче обладнання.
В матеріалах справи наявна також нотаріально завірена заява ОСОБА_5 від 23.11.2017, згідно якої ОСОБА_5 підтвердив, що обіймав посаду директора ТОВ «Синтез-Профіт» протягом 2016 року. Також вказав, що на підприємстві були наявні основні фонди та виробниче обладнання для здійснення фактичного постачання товару своїм контрагентам-покупцям.
Також в матеріалах справи містяться нотаріально завірені заяви: ОСОБА_6, яка обіймала посаду бухгалтера ТОВ «Синтез-Профіт; ОСОБА_7 - менеджера, ОСОБА_8 - начальника виробництва, ОСОБА_9 - обвалювальника м'яса, в яких зазначені особи вказали, що виробничі та офісні приміщення ТОВ «Синтез-Профіт» знаходились за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул.Коцюбинського, 123. Також вказані особи підтвердили, що ТОВ «Синтез-Профіт» дійсно займалось реалізацією м'яса, у нього були наявні необхідні для цього трудові ресурси, виробниче обладнання та основні фонди.
В матеріалах справи окрім іншого міститься нотаріально завірена заява ОСОБА_10, який вказав, що протягом 2015-2016 років співпрацював із ТОВ «Синтез-Профіт», а саме надавав на адресу зазначеного підприємства транспортні послуги вантажним автомобільним транспортом.
В судовому засіданні 16 жовтня 2018 року у якості свідків допитані ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10.
Свідок ОСОБА_7 показала, що працювала на ТОВ «Синтез-Профіт» менеджером. У період її роботи директором підприємства був ОСОБА_5, який здійснював всю діяльність по керуванню підприємством. Свідок підтвердила, що ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» протягом 2015 - 2016 років замовляло та придбавало продукцію у ТОВ «Синтез-Профіт», зокрема яловичину ІІ ґатунку.
Допитаний судом свідок - ОСОБА_8 пояснив, що працював на ТОВ «Синтез-Профіт» у 2015 році начальником виробництва, яке займалось обвалюванням м'яса, свідок підтвердив, що про співпрацю ТОВ «Синтез-Профіт» та ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» йому відомо, оскільки в адресу останнього здійснювалось відвантаження обваленого м'яса.
Судом також допитано свідка ОСОБА_10, котрий показав, що займався перевезенням вантажу на замовлення ТОВ «Синтез-Профіт». Перевезення здійснював транспортним засобом ДАФ номерний знак НОМЕР_3, причеп НОМЕР_4. Перевезення продукції здійснював особисто, транспортував товар на адресу: Дніпропетровська область, с.Чумаки, вул. Шкільна 20 на підставі договору із ТОВ «Синтез-Профіт».
В матеріалах справи міститься експлуатаційний дозвіл для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів від 03.03.2015 №10-17-55Мі, виданий ТОВ «Синтез-Профіт» Управлінням ветеринарної медицини в Баришивському районі Головного управління ветеринарної медицини в Київській області.
Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом - не виявлено.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що придбана позивачем у перевіреному періоді м'ясна продукція та продукція сільськогосподарського призначення була використана у виробництві харчових напівфабрикатів, яки у подальшому були реалізовані у замороженому вигляді контрагентам-покупцям, господарські операції з реалізації виробленої продукції відображені у складі доходу ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» з податку на прибуток, та у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість.
З урахуванням вищевикладеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів, судом встановлений рух активів від ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД» до ТОВ «ЄРМАК ГОЛД».
Відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Склад витрат та порядок їх визначення передбачені статтею 138 ПК України. Вказаною статтею, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп. 138.1.1, п. 138.1 ст. 138 ПК України).
Як визначено в п. 138.2. ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
В пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Також суд зазначає, що з 01.01.2015 змінені правила податкового обліку під час визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а саме з 01.01.2015 відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами і доповненнями, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ ПК України.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України установлено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
У свою чергу, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV).
Відповідно до частини другої статті 3, частини першої статті 11 Закону №996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.
Пунктом 2 статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст.4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат.
Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - П(С)БO 16), визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.
Так, відповідно до положень пунктів 5 - 9 НП(С)БО № 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.
Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.
Аналіз вищевикладених норм Податкового кодексу України, НП (С)БО № 16 та Закону № 996-ХІV свідчить про те, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Таким чином, формування витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період, починаючи з 1 січня 2015 року, здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Враховуючи те, що факт здійснення вищеописаних господарських операцій позивача із ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЄВРО-ГРУП», ТОВ «СИНТЕЗ-ПРОФІТ», ТОВ «ОНІОН-ТРЕЙД», підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів та з урахуванням встановленого під час розгляду справи руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивача із вказаними підприємствами, суд дійшов висновку, що такі витрати позивачем здійснені правомірно, отже, і суми за операціями із вищеперерахованими контрагентами у періоді, що перевірявся, до валових витрат позивачем віднесені правомірно.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Врона