Справа № 467/1294/18
Суддя: Кологрива Т. М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/1294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2018 року відповідачем по відношенню до нього було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 425 грн. за те, що 13 листопада 2018 року о 11 годині 13 хвилин він керував автомобілем «Опель Корса», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 на 10 км автодороги Т-1310 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» з неувімкненим ближнім світлом фар в денну пору доби. Вказану постанову він вважає незаконною, прохає її скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАп України за порушення п.9.8 ПДР України, однак за неввімкнення за межами населеного пункту з 1 жовтня до 1 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар передбачена відповідальність за ст. 125 КпАП України у виді попередження. Крім того, при складанні постанови відповідач не відібрав у нього пояснень за його вимогою, при отриманні постанови він зазначив, що з нею не згоден. Поліцейським при накладенні стягнення у порушення вимог ст. 280 КпАП України не було зясовано наявність його провини у скоєнні правопорушення, помякшуючих та обтяжуючих провину обставин, а також не зясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, ненадав відзив по справі.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

13 листопада 2018 року поліцейським СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 540405 відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 9.8 ПДР України та ч.2 ст. 122 КпАП України, якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Із змісту постанови вбачається, що 13 листопада 2018 року о 11 годині 13 хвилин керував автомобілем «Опель Корса», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 на 10 км автодороги Т-1310 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» з неувімкненим ближнім світлом фар в денну пору доби.

Завданням КпАП України є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачає відповідальність за: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Тобто, перелік попереджувальних сигналів у розумінні Правил дорожнього руху є вичерпним.

При цьому, на переконання суду, у розумінні положень абз. 1 п. 9.8 ПДР України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях.

Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено.

Абзацом 2 пункту 9.8 ПДР України визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Розділом 19 ПДР України передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Згідно із цим пунктом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом, та у разі його неввімкнення відповідно до вимог ПДР України передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 222 КУпАП розгляд правопорушень за ч. 2 ст. 122 КУпАП віднесений до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП може бути винесена лише уповноваженню особою Національної поліції зі спеціальним званням та після розгляду протоколу, або може бути винесена на місці вчинення правопорушення, якщо здійснювалась відео-фіксація правопорушення в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення та не надано суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду матеріалів відео-фіксації факту вчинення позивачем правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення, тобто доказів вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова відносно позивача складена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову від 13 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 425 грн., винесену поліцейським СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Пятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива