Справа № 280/4581/18
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 листопада 2018 року Справа № 280/4581/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за правилами спрощеного провадження

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: ОСОБА_1, код ДРФО НОМЕР_1)

до відповідача - Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6, ),

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за віком у відповідності до ч.2 п.4-4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки,

- зобов'язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком у відповідності до ч.2 п.4-4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 09 вересня 2018 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона з квітня 2011 року перебувала на обліку в Запорізькому приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримувала пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену як працівнику освіти. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати, з її заробітної плати сплачувався страховий (єдиний) внесок загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування. З 09.09.2018 позивач набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 10.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 4-4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки. Листом №6175/03 від 03.10.2018 відповідач відмовив позивачу з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З метою усунення протиправних дій відповідача, щодо невірного обчислення та виплати пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 01.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача 09.11.2018 через канцелярію суду (вх. №36136) надав відзив на позовну заяву, зазначивши, що застосування під час розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки можливо виключно тільки під час первинного призначення пенсії в період з 01.01.2018 по 31.12.2018, особі, яка вперше звернулась за отриманням пенсії, а до того не одержувала жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку, що передбачений ч. 1 ст. 26 закону України № 1058. Між тим позивачеві вже було призначено пенсію починаючи з 2011 року за вислугу років.

За приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 12.04.2011 перебуває на обліку в Запорізькому приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зменшенням пенсійного віку, як працівнику освіти.

З 09.09.2018 позивач набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

10.10.2018 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом відповідача від 03.10.2018 № 6175/03 зазначено, що розпорядженням пенсійного органу позивачу з 10.09.2018 поновлено виплату пенсії у зв'язку з настанням пенсійного віку та переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з врахуванням п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач вказує, що оскільки попередній перерахунок пенсії проведений із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014 - 2016 роки, то при розрахунку пенсії за віком застосований цей же показник.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він отримував раніше пенсію призначену на пільгових умовах, яка не передбачена положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а при призначенні пенсії за віком отримав всі права, як і інші громадяни України, оскільки звернувся за призначенням пенсії за віком на загальних підставах вперше.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення " та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України та при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту й обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний суд України у Рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 визначив, що: "зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку… Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики".

У ст. 2 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років

Право на пенсію за вислугу років мають:

е) працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції чинній на час призначення позивачці пенсії за вислугу років) пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі види пенсійних виплат і соціальних послуг:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 4.4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» передбачено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Зокрема, позивачці було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивачка звернулася вперше.

Таким чином, в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону, а саме при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший повинен бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка перед призначенням пенсії за віком не отримувала фактично жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу була зарахована на роботу вчителем, у зв'язку з чим, виплата вказаної пенсії їй була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. На момент призначення пенсії за віком позивачка працювала, а тому підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років не має.

Після призначення пенсії за вислугу років, позивачка продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

З урахуванням встановлених у справі суд приходить до висновку, що позивачка звернулась до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, а тому відповідач мав керуватися у даному випадку п. 4-4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», а саме застосування середнього показника за 2016-2017 роки.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Щодо правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 29.11.2016, суд зазначає, що правовідносини, які розглядались судом касаційної інстанції у зазначеній справі, є подібними до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем. Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 визнав право на призначення пенсії за віком особі, яка отримувала пенсію за вислугою років, тобто іншим видом пенсії.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобов'язання відповідача здійснити призначення пенсії, то таке призначення має бути здійснене з 09.09.2018, тобто з дати звернення за призначенням пенсії за віком.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Таким чином, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір сплачений позивачем згідно квитанції №78 від 26.10.2018.

Керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 143, 243-246 та 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до ч. 2 п. 4-4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Зобов'язати Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до ч. 2 п. 4-4 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 09 вересня 2018 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Присудити на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: ОСОБА_1, код ДРФО НОМЕР_1) судового збір у розмірі 704 грн. (сімсот чотири гривні) 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 292, 295 та 297 КАС України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.11.2018.

Суддя Р.В. Сацький