Справа № 183/3809/18(2-а/183/143/18)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

26 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 183/3809/18(2-а/183/143/18)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018р. у справі №183/3809/18(2-а/183/143/18)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Прохоренко Максима Володимировича скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018р. ОСОБА_1, за допомогою засобів поштового зв'язку / а.с. 6/, звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Прохоренко М.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції позов зареєстровано 25.06.2018р. /а.с. 1-4/.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.07.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №183/3809/18(2-а/183/143/18) та справу було призначено до судового розгляду /а.с. 19/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові з урахуванням уточненого адміністративного позову / а.с. 12-16/ на те, що 08.06.2018р. він приблизно о 11-00 год., керуючи автомобілем DAEWOO SENS, держномер НОМЕР_1, рухався по пр. Слобожанський у м. Дніпрі, де в районі будинку 41 був зупинений інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прохоренко М.В., який відрекомендувавшись звинуватив його в тому, що він керуючи автомобілем, під час руху транспортного засобу, користувався засобом зв'язку - телефоном, тримаючи його в руці, що є порушенням правил дорожнього руху, а саме порушенням п. 2.9. «д» Правил дорожнього руху, у свою чергу позивач надав пояснення стосовно того, що він не користувався засобом зв'язку під час руху транспортного засобу, що свідчить про відсутність з його боку порушень Правил дорожнього руху та запропонував інспектору поліції надати докази вчиненого ним порушення, який у свою чергу зазначив, що факт такого порушення зафіксовано його нагрудною відеокамерою №1691 та відтворити цей запис на місці відсутня технічна можливість і вчинення такої дії не входить до обов'язку патрульного поліцейського, також інспектор повідомив позивача про наявність достатніх доказів для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене порушення та незважаючи на доводи позивача відповідачем 08.06.2018р. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №434667 про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає таку постанову необґрунтованою та безпідставною, оскільки він не вчиняв порушення Правил дорожнього руху, яке полягає у використанні засобів зв'язку під час керування транспортним засобом, відповідачем не було надано жодного доказу вчинення позивачем такого правопорушення, тому позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р. про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018р. у справі №183/3809/18(2-а/183/143/18) адміністративний позов задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р., винесену інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прохоренко М.В. / а.с. 25-27/

Рішення суду першої інстанції мотивовано необґрунтованістю та безпідставністю прийнятої відповідачем постанови серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р. через невиконання відповідачем вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в частині обов'язку по доказуванню правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду від 21.09.2018р., подав апеляційну скаргу /а.с. 29-36/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було повідомлено відповідача про день та годину розгляду справи, чим фактично було позбавлено права надати докази на підтвердження правомірності прийнятого відповідачем рішення, що призвело до прийняття рішення у справі з порушенням норм чинного процесуального права, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції від 21.09.2018р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

12.11.2018р. адміністративна справа №183/3809/18(2-а/183/143/18), разом з апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду та були передані судді-доповідачу / а.с. 44,46 /.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018р. у справі №183/3809/18(2-а/183/143/18) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України поновлено строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/3809/18(2-а/183/143/18) / а.с. 47/, та ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.11.2018р. дану справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження 26.11.2018р. / а.с. 48/, про що судом було повідомлено учасників справи /а.с. 49,50/.

03 жовтня 2018р. розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 08.06.2018р. інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прохоренко М.В. було складено постанову серії ЕАА №434667 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення / а.с. 17/, відповідно до якої 08.06.2018р. о 11-00 годині ОСОБА_1 DAEWOO SENS, держномер НОМЕР_1, рухався по пр. Слобожанський у м. Дніпрі, в районі будинку 41, та керуючи автомобілем розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та до ОСОБА_1 за вчинення цього правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач, заперечуючи проти факту встановлення адміністративного правопорушення, посилається у адміністративному позові на те, що він дійсно у зазначений час керував зазначеним транспортним засобом, але він не користувався засобом зв'язку (телефоном) під час руху транспортного засобу, що свідчить про відсутність з його боку порушень Правил дорожнього руху та запропонував інспектора поліції надати докази вчиненого ним порушення, який у свою чергу зазначив, що факт такого порушення зафіксовано його нагрудною відеокамерою №1691 та відтворити цей запис на місці відсутня технічна можливість і вчинення такої дії не входить до обов'язку патрульного поліцейського.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем у справі оскаржено до суду в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України рішення (постанову) суб'єкта владних повноважень - інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Прохоренко М.В., щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Положення ст. 286 КАС України, в редакції чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції з цим позовом та на момент розгляду справи за цим позовом судом першої інстанції, встановлюють певні особливості провадження у справах щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а положення ст. 268 КАС України встановлюють певні особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, до яких, серед інших, віднесено і справи визначені ст. 286 КАС України.

В матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які належні письмові докази які свідчать про повідомлення відповідача у цій справі - інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Прохоренко М.В., про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, при цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням дати ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі - 30.07.2018р та дати призначення проведення судом підготовчого судового засідання у цій справі - о 08 годин 20 хвилин 21.09.2018р., яка зазначена у ухвалі суду про відкриття провадження у справі / а.с. 19/ у суду першої інстанції було достатньо часу для повідомлення відповідача належним чином про дату, час та місце розгляду справи, тоді як відповідно до супровідного листа / а.с. 21/ копія ухвали від 30.07.2018р. та копія адміністративного позову на адресу відповідача були надіслані лише 28.09.2018р. / а.с. 21/.

Отже вищенаведені обставини призвели до фактичного позбавлення відповідача у справі прийняти участь у розгляді справи та надати докази на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуванної постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що у свою чергу є порушенням норм чинного процесуального права, зокрема положень ст. 286,268 КАС України, та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 21.09.2018р. у цій справі скасувати, як постановлено з порушенням норм чинного процесуального права.

Вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р., винесену інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прохоренко М.В. та закриття провадження у справі про адмінітсративне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.2.9.«д» Правил дорожнього руху, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р., яка складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб'єкта владних повноважень , тобто на відповідача у даній справі.

При цьому необхідно зазначити, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України у апеляційній скарзі наполягав на тому, що саме неповідомлення судом першої інстанції відповідача про дату, час та місце розгляду справи позбавило останнього можливості надати суду належні докази щодо правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення / а.с. 29-36/.

Але відповідач під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і заявником апеляційної скарги - Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, під час розгляду цієї справи апеляційним судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду жодного належного письмового доказу щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення, як і не було надано суду відеозапису обставин зупинення позивача 08.06.2018р. з нагрудної боді-камери №1691 відповідача, як працівника поліції, як використовується ними під час несення патрульної служби і на яке є посилання у п. 6 оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду цієї, колегія суддів приймаючи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню та у зв'язку з недоведеністю факту правомірності прийняття відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р., таке рішення суб'єкта владних повноважень необхідно скасувати, задовольнивши у цій частині позовні вимоги, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити, оскільки у даному випадку повноваження щодо закриття провадження у справі віднесено до компетенції органу який здійснює розгляд справи - тобто до відповідного органу Патрульної поліції, і суд не може переймати до себе таке дискреційне повноваження певного суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018р. у справі №183/3809/18(2-а/183/143/18) - скасувати.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №434667 від 08.06.2018р., винесену інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прохоренко М.В.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Рішення виготовлено та підписано - 26.11.2018р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко