Справа № 570/3511/15-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 570/3511/15-а

адміністративне провадження № К/9901/7496/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 570/3511/15-а

за позовом ОСОБА_2 до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області (суддя Сидоренко С. М.) від 16 жовтня 2015 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду (колегія суддів у складі: Одемчук Є. В., Бучик А. Ю., Майор Г. І.) від 20 січня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 21 вересня 2015 року, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради, яка виявилась у не відведенні земельної ділянки для будівництва після взяття її сім'ї на квартирний облік;

- визнати протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради, яка виявилась не тільки у не виділенні її сім'ї земельної ділянки для будівництва, а й у неприйнятті будь-якого рішення згідно ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати Шпанівську сільську раду виділити земельну ділянку впродовж розумного часу відповідно до п. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

2. В обґрунтування позовних вимог позивач, серед іншого, зазначила, що «приблизно у березні-квітні 2010 року вона звернулася до Шпанівської сільської ради з проханням про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, проте позитивного вирішення вказаного питання не відбулось».

З метою захисту своїх порушених прав, ОСОБА_2 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 січня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Шпанівської сільської ради Рівненського району про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - задоволено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року вищевказану постанову скасовано та ухвалено нову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області щодо ненадання інформації ОСОБА_2 на її заяви від 27 березня 2013 року та від 07 травня 2013 року та зобов'язано Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області розглянути заяви ОСОБА_2 від 27 березня 2013 року та від 07 травня 2013 року та надати їй відповідь відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію». В решті позовних вимог - відмовлено.

На час звернення ОСОБА_2 до суду із позовом у справі, що розглядається, відповідачем земельна ділянка для будівництва позивачу не надана, як і не прийнято будь-яке рішення, згідно ст.15 та 19 Закону України «Про звернення громадян». У зв'язку з цим, позивач вдруге просить суд зобов'язати Шпанівську сільську раду виділити земельну ділянку на протязі розумного часу, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС» .

3. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року, провадження у справі в частині вимог, щодо визнання протиправною бездіяльності Шпанівської сільської ради, яка полягає у неприйнятті будь-якого рішення згідно статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян» та зобов'язання Шпанівську сільську раду виділити земельну ділянку на протязі розумного часу, відповідно п. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС» - закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності Шпанівської сільської ради, яка виявилась у не відведенні земельної ділянки для будівництва після взяття ОСОБА_2 на квартирний облік.

4. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та прийнято нову, якою відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 09 березня 2016 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2, залишити без змін постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду 20 січня 2016 року.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалась.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 23 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі № 570/3511/15-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- позивач разом із сім'єю переселилася з Чорнобильської зони в м. Рівне, а з 2004 року в село Шпанів Рівненського району. Всі члени сім'ї позивача є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи. Сама позивач має статус особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи категорії 3.

- 08 квітня 2010 року позивач звернулась до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про виділення її сім'ї земельної ділянки для будівництва житла в с. М. Олексин, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Починаючи з 28 березня 2013 року позивач неодноразово зверталась до Шпанівської сільської ради із заявами в яких просила надати достовірну інформацію про виділення їй земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, а також інформацію про виділені земельні ділянки під забудову за 2010-2013 роки та інформацію про списки громадян, що перебувають в черзі на виділення земельних ділянок, в тому числі і пільговиків.

- через відмову у задоволенні її заяв, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у ненаданні інформації стосовно прийняття рішень сільською радою про прийняття на облік громадян на виділення земельних ділянок та зобов'язати відповідача виділити їй земельну ділянку відповідно до п. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- постановою Рівненського районного суду від 09 січня 2014 року вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області щодо не надання інформації ОСОБА_2 стосовно прийняття рішень сільською радою про прийняття на облік громадян на виділення земельних ділянок для будівництва житла та про виділені земельні ділянки за 2010-2013 роки; не прийнятті рішення про прийняття ОСОБА_2 на облік на виділення земельної ділянки для будівництва житла; не виділенні земельної ділянки для будівництва житла відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Цим же рішенням, зобов'язано Шпанівську сільську раду Рівненського району на протязі розумного строку виділити земельну ділянку для будівництва житлового будинку ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на протязі шести місяців після вступу даної постанови в законну силу подати до суду звіт про її виконання.

- постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року, постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 січня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області щодо не надання інформації позивачці на її заяви від 27 березня 2013 року та від 07 травня 2013 року. Зобов'язано Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області розглянути заяви ОСОБА_2 від 27 березня 2013 року та від 07 травня 2013 року та надати їй відповідь відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію». В решті позовних вимог відмовлено.

- згідно листа Шпанівської сільської ради Рівненського району №1142/02-12/14 від 10 вересня 2014 року сім'ю позивача взято на квартирний облік для поліпшення житлово-побутових умов проживання у загальну чергу за № 10.

- 27 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Шпанівської сільської ради із заявою в якій викладена інформація щодо неодноразових звернень про надання інформації з приводу виділення Шпанівською сільською радою іншим громадянам земельних ділянок, також, у вказаній заяві викладені обставини подачі позивачем заяви на відведення земельної ділянки для житлового будівництва відповідно п. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У прохальній частині вказаної заяви, позивач просить Шпанівську сільську раду Рівненського району надати достовірну інформацію про виділені земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва по сільраді за 2010-2015 роки без зазначення даних про громадян, а також надати інформацію чому до цього часу заява позивача на виділення земельної ділянки не зареєстрована та не взята на облік на отримання земельної ділянки.

- на вказану заяву, відповідачем 01 жовтня 2015 року надано відповідь, в якій поінформовано позивача, що остання може звернутися до сільської ради із відповідною заявою та документами на виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво, яка буде винесена на розгляд сесії сільської ради.

13. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суд першої інстанції, відмовляючи в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виявилася у невідведенні земельної ділянки для будівництва після взяття позивача на квартирний облік зазначив, що вказана земельна ділянка має бути передбачена генеральним планом села та відповідати вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», однак в резерві Шпанівської сільської ради, земельні ділянки для будівництва індивідуального житла, згідно генерального плану села - відсутні.

15. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Шпанівської сільської ради, яка полягає у неприйнятті будь-якого рішення згідно ст. 15, 19 ЗУ «Про звернення громадян» та зобов'язання Шпанівську сільську раду виділити земельну ділянку впродовж розумного часу, відповідно п. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС», суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані правовідносини вже були предметом спору при розгляді адміністративної справи № 570/4513/13-а між тими самими сторонами з тих самих підстав, а тому в цій частині провадження належить закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення).

16. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження дійшов висновку, що предметом даного позову є визнання протиправними дій щодо не виділення земельної ділянки для будівництва та визнання протиправною бездіяльності Шпанівської сільської ради, яка виявилась не тільки у не виділенні сім'ї позивача земельної ділянки, а й у неприйнятті будь-якого рішення згідно ст. 15 та ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» саме після взяття сім'ї позивача на квартирний облік.

17. Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що після постановки сім'ї позивача на квартирний облік, остання не зверталася до Шпанівської сільської ради з клопотанням про безоплатну передачу їй у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, у розумінні та відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України, а відтак відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Крім того, судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що вимоги позивача про зобов'язання Шпанівську сільську раду виділити земельну ділянку впродовж розумного часу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 з посиланням на п. 20 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС» є намаганням перекласти функції суб'єкта владних повноважень на суд, в той час, як законодавством передбачений певний порядок вирішення питань щодо виділення земельної ділянки для індивідуальної житлової забудови.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій у зазначених судових рішеннях неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

19. Зокрема, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій невірно надано оцінку обставинам справи, а саме не враховано, що заява про виділення земельної ділянки для індивідуальної житлової забудови в с. М.Олексин Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області була подана 08 квітня 2010 року, тобто до постановки позивача та її сім'ї на квартирний облік 10 вересня 2014 року, а відтак необхідність подачі будь-яких інших заяв з цього питання, на думку скаржника, не потрібно.

20. Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вона як громадянка, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи має право на обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевою радою земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, як така, що потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку. Також вказує, що з урахуванням поданої заяви у 2010 році, постановки на квартирний облік 10 вересня 2014 року, відповідно до вищезазначеної статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач до 10 вересня 2015 року мав виділити вказану земельну ділянку. Суди попередніх інстанцій не надали вказаним обставинам належної оцінки та невірно застосували норми процесуального та матеріального права у цій справі.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

22. Предметом оцінки у цій справі є дії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області щодо надання ОСОБА_2 безоплатно земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Згідно п. 20 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (тут і далі у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

25. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 3, надаються пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 8, 17, 20, 27 статті 20, а також пунктом 7 статті 20 для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які належать до категорії 3.

26. Отже, вищевказаними нормами визначено, що позивач має право на отримання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, але за певних умов.

З аналізу наведених норм, цими умовами є, по-перше, потреба поліпшення житлових умов, по-друге - перебування на квартирному обліку, по-третє - звернення з відповідною заявою про відведення місцевою радою земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва.

Отже, гарантія закрепліна п. 20 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», може бути реалізована за настанням зазначених умов.

При цьому, такі умови, як потреба поліпшення житлових умов та перебування на квартирному обліку є загальними, без виконання яких не реалізується гарантія, закріплена у п. 20 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а подання заяви про відведення земельної ділянки є необхідним процедурним кроком для початку вчинення місцевою радою дій, направлених на відведення земельної ділянки.

З чого слідує, що заяву має бути подано пізніше у часі, ніж виконання інших двох умов.

27. Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

28. Відповідно до ст. 12, 40, 118 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку.

29. Органи місцевого самоврядування є суб'єктами земельних відносин, здійснюючи їх регулювання. У таких земельних відносинах вони здійснюють установлені для них функції та повноваження. Перелік повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин свідчить, що вони наділені повноваженнями органів територіальних громад щодо земель комунальної власності, зокрема: розпорядження ними, передача їх у власність громадян і юридичних осіб, надання в користування тощо.

30. Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

31. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів земле устрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

32. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів зазначає, що реалізація права позивача на отримання земельної ділянки на пільгових умовах вимагає від останнього вчинення певних дій, направлених на реалізацію такого права. Зокрема, згідно з нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ЗК України, такими діями є надання відповідному органу місцевого самоврядування заяви (клопотання) про намір отримати земельну ділянку, після постановки на квартирний облік.

33. Посилання скаржника, що заява про виділення земельної ділянки була подана до відповідача 08 квітня 2010 року та є безумовною підставою для такого виділення є необґрунтованим, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, на квартирний облік сім'ю позивача поставлено у 2014 році, а відтак останній не звільнений від виконання обов'язку здійснити дії, щодо подачі відповідної заяви (клопотання), передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ЗК України для виділення земельної ділянки, навіть якщо земельна ділянка виділяється на пільгових умовах.

34. Відтак, висновок суду апеляційної інстанції щодо позовних вимог ОСОБА_2 зроблений на підставі вірного застосування норм матеріального та процесуального права.

35. Решта доводів касаційної скарги не спростовують вищенаведені основні правові висновки суду та висновків суду апеляційної інстанції.

36. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що касаційна скарга містить вимогу про скасування постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року, проте вказане рішення скасоване під час апеляційного перегляду та ухвалено нове рішення з приводу всіх позовних вимог, які містилися у адміністративному позові.

37. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними та обґрунтованими, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

39. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі № 570/3511/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб