Справа № 814/457/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 814/457/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_2 , Військовій частині НОМЕР_1 , Командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме: визнання протиправним рішення заступника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння підполковника ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 16 січня 2018 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення, у розмірі 1 548 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року відмолено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог, так як позивач протиправно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення йому суворої догани за невиконання розпорядження командира, оскільки останнє не оформлювалось у письмовому вигляді.

При цьому, апелянт вважає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності у присутності військовослужбовця, нижчого за званням.

Крім того, відповідачами порушено встановлений порядок проведення службового розслідування щодо перевірки правомірності рішення про оголошення суворої догани.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 грудня 2017 року заступником командира ВЧ НОМЕР_1 з озброєння ОСОБА_2 оголошено ОСОБА_1 сувору догану за невиконання його розпорядження щодо необхідності подання на нараді книги обліку наявності та руху військового майна по службі зв`язку Ф27, книги обліку озброєння та техніки за номерами і технічним станом обліку Ф31, наряду № 800/54-94 від 23 грудня 1993 року на передачу ПАР-10 до ДП «Севастопольське авіаційне підприємство», акту приймання виробу ПАР-10 представниками ДП «Севастопольське авіаційне підприємство».

При цьому, вказана сувора догана стала підставою для позбавлення позивача премії, у розмірі 20 %.

В свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 16 січня 2018 року залишено накладене на позивача дисциплінарне стягнення без змін.

Не погоджуючись з вищевказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо правомірності накладеного на позивача дисциплінарного стягнення, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» затверджено текст відповідного статуту, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Крім того, ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено текст відповідного статуту, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту передбачено право командира - віддавати накази і розпорядження, та обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Крім того, відповідно до пункту 10.3.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року № 300, внутрішня перевірочна комісія при проведенні інвентаризації матеріальних засобів і перевірці господарської діяльності має право зокрема: перевіряти усі документи, книги та картки обліку матеріальних засобів, звіти і службове листування служб, які перевіряються; вимагати від начальників служб та інших посадових осіб військової частини (з`єднання) подання необхідних довідок і пояснень.

Згідно п. 12 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 748 від 03 травня 2000 року, інвентаризаційна комісія має право зокрема вимагати від посадових осіб військової частини подання необхідних довідок і пояснень.

Колегією суддів встановлено, що позивача, як військовослужбовця ЗС України, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення суворої догани, його командиром за невиконання усного розпорядження щодо підготовки до наради по інвентаризації військового майна.

В даному випадку, військовослужбовці ЗУ України зобов`язані виконувати накази (розпорядження) своїх командирів (начальників), якщо останні не мають явно злочинного характеру.

При цьому, із вищевикладених положень вбачається, що заступник командира військової частини з озброєння, як голова внутрішньої перевірочної комісії, мав право вимагати від своїх підлеглих надання відповідних документів та вчинення інших дій, спрямованих на виконання наказу командира про проведення інвентаризації.

В свою чергу, із зібраних матеріалів справи та наданих сторонами пояснень вбачається, що позивачем не взято на нараду відповідних документів з інвентаризації, а як наслідок не виконаного вказаного розпорядження командира щодо підготовки до неї.

Між тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності посилань апелянта на необхідність оформлення відповідного розпорядження у письмовому вигляді для його належного виконання, так як розпорядження є різновидом наказу, що видається в усній або письмовій формі.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято посилань позивача на порушення порядку оголошення йому дисциплінарного стягнення, так як на нараді знаходився військовослужбовець нижчій за військовим званням (майор), оскільки майора ОСОБА_4 , є начальник автомобільної і електрогазової служби озброєння в/ч та займає рівнозначну з позивачем посаду.

В свою чергу, зазначена позивачем необхідність призначити службове розслідування щодо вчиненого ним порушення, як підстава для скасування оскаржуваної догани, не приймається колегією суддів, так як у командира наявне лише право, а не обов`язок призначати службові розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності накладеного на позивача стягнення.

При цьому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним оскаржуваний наказ про результати службового розслідування з метою визначення правомірності дій підполковника ОСОБА_2 під час накладання дисциплінарного стягнення, яким визнано правомірним накладене на позивача стягнення.

В свою чергу, зазначене позивачем порушення обов`язку проведення повного, всебічного та об`єктивного службового розслідування не приймається колегією суддів, так як у межах розгляду даної справи не спростовано встановленого факту безпідставного невиконання розпорядження командира.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян