Справа № 213/3662/18
Суддя: Князєва Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3662/18
Номер провадження 2-а/213/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Князєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Толочко Кристини Сергіївни, треті особи: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, Управління патрульної поліції в Полтавській області, проскасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Толочко Кристини Сергіївни проскасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначає, що 23 жовтня 2018 року відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та виніс відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що відповідач виніс постанову з порушенням норм законодавства.

Зазначає, що він 23 жовтня 2018 приблизно о 04 годині 35 хвилин керував транспортним засобом Рено Преміум, державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчук. У цей час на вулиці Небесної Сотні його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 13 т, заборонено», тим самим порушив розділ 33 ПДР України. У подальшому поліцейським була винесена постанова та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, не обґрунтованим, а постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 685367 від 23 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з таких підстав.

Інспектор в порушення вимог п. 5, 7, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, не роз'яснив йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КпАП України, відмовив у розгляді його клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю скоритися юридичною допомогою та не повідомив про причини неможливості залучення захисника, порушивши таким чином його право на захист.

Зазначає, що пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності тощо.

Також в порушення вимог ст. 283 КпАП України постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Зазначає, що працівник патрульної поліції не мав права притягнути його до адміністративної відповідальності без доказів та з'ясування обставин справи, тобто відповідачем фактично не зафіксовано порушення позивачем вимог дорожнього знаку та не були дослідженні інші докази по справі, а відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посилається на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 1-11/2015, згідно з яким положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Тому, виходячи з системного аналізу вищезазначеного рішення Конституційного Суду України, а також ст. 258 КпАП України станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України та дату розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, вважає, що в разі заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення. Зазначає, що аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у справі № 379/758/15-а.

Також позивач посилається на те, що в Додатку № 4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поліцейський не взяв до уваги пояснення позивача, що він не вчинив адміністративне правопорушення та не погоджується із викладеними в постанові фактами. Тому твердження поліцейського про вчинення позивачем правопорушення є його суб'єктивною думкою та припущенням.

Зазначає, що при розгляді справи поліцейський не повідомив причини зупинки, не роз'яснив позивачу його права та обов'язки, не повідомив його про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КпАП України.

Таким чином, вважає, що жодних доказів, зокрема, пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів тощо, на момент розгляду справи не було. А тому постанова винесена з грубим порушенням норм законодавства, необґрунтовано, упереджено, з порушенням законних прав позивача.

Сторони та представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач, відповідач та представник Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській областіпро причини неявки не повідомили. Відповідач відзив не надав. Представник Управління патрульної поліції в Полтавській області надав заяву про розгляд справи без їхньої участі.

З огляду на те, що перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені статтею 205 КАС України, відсутні, але всі учасники справи не з'явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

23 жовтня 2018 року інспектором 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Толочко Кристиною Сергіївною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 685367. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2 23 жовтня 2018 року о 04:38:55 в м. Кремечук по вулиці Небесної Сотні, 2 керуючи автомобілем Рено Преміум, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух вантажних транспортних засобів масою більше 13 тонн заборонено», чим порушив розділ 33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Інспектор 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Толочко К.С.розпочав розгляд справи без роз'яснення позивачу прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КпАП України. Зазначену обставину суд вважає неспростованою презумпцією з огляду на таке.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Викладеним фактам відповідають правовідносини, що витікають із права особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено, і регулюються нормами ст.ст. 287-289 КпАП України.

Жодного доказу як на підтвердження факту порушення прав ОСОБА_2, так і на підтвердження відповідності дій інспектора вимогам нормативно-правових актів, що регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, ані позивачем, ані відповідачем не надано.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив такі аргументи: відповідач не роз'яснив права позивачу; відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду для можливості скористатися правовою допомогою; не повідомив про причини незалучення адвоката; постанова не містить відомостей щодо фіксації правопорушення; відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності без доказів та без з'ясування всіх обставин; не зафіксовано порушення вимоги дорожнього знаку; відповідач виніс постанову упереджено, за неіснуюче правопорушення, з порушенням вимог законодавства та відомчих нормативних актів. Позивач зазначає, що відповідачем не дотримано вимоги ст.ст. 33, 280, 283 КУпАП та п. 5, 7, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

На момент ухвалення Конституційним судом України Рішення від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.258 КУпАП викладалась в попередній редакції, за якою скорочене провадження у справах допускалося при вчиненні правопорушень, перелік яких передбачено частиною першою ст. 258 КУпАП та у разі, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, а розмір штрафу не перевищує передбаченого в Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08 серпня 2015 року, до статті 258 КпАП України внесено зміни - статті 258 після частини першої доповнена новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі" .

Отже станом на 23 жовтня 2018 року до випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, віднесено випадок, коли вчинено адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З огляду на викладене посилання ОСОБА_2 на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року та на Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року є недоречним.

Не може суд погодитися і з твердженням позивача про порушення відповідачем вимог пп. 2, 3 п.5, розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки скорочене провадження у справі виключає обов'язковість виконання поліцейським вимог зазначених підпунктів.

Окрім того, суд не вбачає в діях відповідача порушення пп.1 п.5 Інструкції, оскільки постанова винесена інспектором 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Толочко К.С. в межах наданих повноважень, тобто компетентною особою.

Невитребування інспектором Толочко К.С. додаткових матеріалів свідчить про відсутність такої необхідності, та не може розцінюватися як невиконання вимог пп.4 п.5 Інструкції, а факт розгляду справи на місці правопорушення доводить лише ту обставину, що клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду для звернення за правовою допомогою, на виконання вимог пп.5 п.5 Інструкції інспектором відхилено.

Суд не вбачає наявність в діях відповідача порушення вимог п.7 Інструкції, адже сам факт накладення на позивача адміністративного стягнення свідчить про не встановлення відповідачем обставин, визначених у ст.247 КУпАП.

Безпідставним виявляється суду і звертання позивача до Постанови Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки вимоги викладені у п.24 Постанови адресовано судам, а порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення судами та органами Національної поліції на місці вчинення правопорушення (скорочене провадження) має суттєві відмінності.

Не можна вважати такими, що заслуховують на увагу, і твердження позивача про відсутність в оскаржуваній постанові відомостей про здійснення фіксації, оскільки в абзаці 4 частини 3 ст. 283 КУпАП в редакції станом на 23 жовтня 2018 року міститься посилання на зазначення технічного засобу лише за умови, якщо такий запис здійснювався.

Під час оцінки доводів позивача про те, що відповідачем не враховано обставини, що пом'якшують, обтяжують відповідальність тощо, слід враховувати, що законодавець передбачив особливий порядок накладення адміністративних стягнень за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема ст.33 КУпАП містить виключення із загального правила про обставини, що враховуються при притягненні до адмінвідповідальності осіб, винних в порушенні правил безпеки дорожнього руху.

Отже, слушними є тільки аргументи позивача щодо нероз'яснення йому інспектором прав, відмови у відкладенні розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористатися правовою допомогою без повідомлення причин такої відмови.

За частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції Національної поліції, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності (частина 1 та 2 ст.7); завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку послідовних дій відповідного органу (посадової особи), викладених як у законі (Кодексі), та і в підзаконних нормативних актах (Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).

Невиконання певних обов'язків посадовою особою тягне за собою порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк заперечень проти позову не надав, що згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України дорівнюється визнанню позову. Отже, твердження позивача про порушення інспектором 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Толочко К.С.вимог п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, щодо нероз'яснення прав відповідачем не спростовано.

З огляду на викладене суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 241-246, 268, 271, 272, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Толочко Кристини Сергіївни, треті особи: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, Управління патрульної поліції в Полтавській області, проскасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 685367 від 23 жовтня 2018 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Толочко Кристиною Сергіївною, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: інспектора 1 батальйону 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Толочко Кристини Сергіївни, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3, РНОКПП під час розгляду справи не встановлено.

Третя особа: Батальйон патрульної поліції в м Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Полтавській області, м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Суддя Н. В. Князєва