Справа № 724/1793/18
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1793/18
Провадження № 2-а/724/56/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Корпан М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови.
Просить суд: визнати дії інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 УПП у м. Івано-Франківськ, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 205944, винесену 15.10.2018 року інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_2 УПП у м. Івано-Франківськ про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу про адміністративне правопорушення, а справу закрити.
Посилається на те, 15 жовтня 2018 року інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_2 УПП у м. Івано-Франківськ, було винесено постанову серії ВР № 205944 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Згідно даної постанови вбачається, що він керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1, 15.10.2018 року о 07.03 год. в Тисминецькому районі на автодорозі М-10 113 км 400 м. здійснив обгін через суцільну горизонтальну лінію розмітки 1.1 на мості, чим нібито порушив п.п. 8.4, 8.5.1, 14.6 ПДР України.
Зазначив, що вважає дану постанову, винесену 15 жовтня 2018 року серії ВР № 205944 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_3 дорожнього руху він не порушував, а дії старшого лейтенанта ОСОБА_2 протиправними, оскільки:
15.10.2018 року о 07.03 год. керуючи автомобілем Mercedes-Benz в Тисминецькому районі на автодорозі М-10 113 км 400 м., попереду нього рухався автомобіль марки Opel Vivaro. Рухаючись позаду даного автомобіля на ділянці дороги близько одного кілометра, оскільки здійснити обгін не дозволяла дорожня обстановка, рухався зустрічний транспорт, він визначив, за показниками спідометра в своєму автомобілі, що швидкість руху Opel Vivaro, приблизно становить 20 км/год. Проїхавши міст, автомобіль що попереду прийняв положення ближче до правої проїжджої частини, в свою чергу він, оцінивши дорожню обстановку та переконавшись в безпеці руху, а саме п.1 Розділу 34, яким допускається перетин лінії 1.1 для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Однак, ще не завершивши маневр, в момент коли його автомобіль порівнявся з Opel Vivaro, він почув вимогу зупинити автомобіль та прийняти позицію вправо. Автомобіль поліції рухався без ввімкнених проблискових маячків. Дотримуючись ПДР, він зупинився на узбіччі. До нього підійшла поліцейська, не представившись повідомила, що він перетнув розмітку 1.1 чим порушив ПДР та на нього буде складена постанова про накладення штрафу. Він одразу ж, зазначив, що зробив це в межах ПДР, здійснюючи обгін автомобіля, який рухався із швидкістю менше 30 км/год. та запропонував поліцейській зупинити водія Opel Vivaro, та опитати в якості свідка. На жаль його прохання було проігнороване, а відповідач одразу приступила до винесення постанови. На прохання надати докази його порушення, відповідач вказала на відсутність приладів визначення швидкості чи фото-, відеоматеріалів, а доказом є її субєктивна думка.
Коли він намагався надати усні пояснення, адже не порушував ПДР, відповідач йому повідомила, що в постанові не передбачено надання пояснення, а лише потрібно його підпис. Оскільки, він не згоден з даною постановою, тому відмовився від підпису.
Вказав, що якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу. Працівник поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, 16.11.2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови. В обґрунтування відзиву відповідача вказує, що 15.10.2018 року вона із своїм напарником під час патрулювання в Тисменицькому районі, на автодорозі Н-10 (113 км +400 м), близько 07 год. 03 хв. зупинили транспортний засіб - MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2, водій якого порушив вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснивши обгін через суцільну горизонтальну лінію порожньої розмітки 1.1, на мості, чим порушив п. 8.4.(в), 8.5.1, 14.6 (г) ПДР. Нею було зупинено ТЗ за допомогою маячків синього та червоного кольорів та за допомогою звукових сигналів. Після зупинки ТЗ вона підійшла до водія, представилася, проінформувала водія про причину зупинки, а саме здійснення обгону іншого ТЗ на мості, порушивши п. 14.6 (г) в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», порушивши п. 8.4 (в) ПДР та перетнув при цьому суцільну смугу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 ПДР. Вона пред'явила законну вимогу до водія про пред'явлення документів, передбачених п. 2.1 (а), (б), (ґ) ПДР. Водієм виявився Позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред'явивши вищевказані документи.
Відповідно оголосила про початок розгляду справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1. Після оголошення про початок розгляду справи вона зачитала позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАГІ. Жодних клопотань передбачених ст. 268 КУпАП не надходило.
Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, нею після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №205944 від 15.10.2018 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. та оголошено її зміст, повідомлено про порядок оскарження, виконання. Після Позивач отримав копію постанови на місці під підпис.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності та уточнив анкетні дані відповідача, а саме те що відповідач значиться як ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути у її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що постановою інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 серії ВР № 205944 від 15.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., де зазначено, що він керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2, 15.10.2018 року о 07.03 год. в Тисминецькому районі на автодорозі А-10, 113км+400м порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» здійснивши обгін через суцільну горизонтальну лінію розмітки 1.1 на мості, чим порушив п.п. 8.4 (в), 8.5.1., 14.6 ПДР України.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Як вбачається із ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 1.1. розділу 34 «Дорожня розмітка» ОСОБА_3 дорожнього руху України, вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Підпунктом 8.4 (в) ПДР України встановлено, що дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих ОСОБА_3.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Крім того згідно п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Як встановлено судом та вбачається із позовної заяви ОСОБА_1, він перетнув лінію 1.1. для обїзду перешкоди, а саме проїхавши міст, здійснив обгін поодинокого транспортного засобу - Opel Vivaro, який рухався перед ним зі швидкістю менше 30 км/год. Жодних доказів на спростування цього до суду не надано.

Відповідач не виконав свій обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Як встановлено судом, об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та не підтверджується фотоматеріалами наданими відповідачем.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії ВР № 205944 від 15.10.2018 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №205944 від 15.10.2018 року, винесену інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв