Справа № 675/1569/17
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1569/17
Провадження № 2-а/675/32/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Демчука П.В., з участю секретаря судового засідання Григор'євої О.С.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача- адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Марчука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення дисциплінарних стягнень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», у якому згідно уточнених позовних вимог просить визнати протиправними дії відповідача в частині накладення на нього дисциплінарних стягнень та скасувати постанови начальника ЗВК № 58 від 28 квітня 2017 року про оголошення для засудженого суворої догани та про поміщення в дисциплінарний ізолятор строком на 14 діб.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою начальника ЗВК № 58 від 28 квітня 2017 року для позивача було накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана - за те, що він 24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. безпідставно в категоричній формі відмовився вийти на бесіду до начальника установи, своєю поведінкою негативно впливав на процес виправлення інших засуджених.

В той же день на засудженого начальником установи накладено стягнення про поміщення в дисциплінарний ізолятор на строк 14 днів. Підставою для вказаного стягнення стало те, що 24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. засуджений ОСОБА_1 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме, підбурював до непокори інших засуджених на вчинення групових членоушкоджень з метою шантажу представників адміністрації.

Позивач заперечує факт вчинення ним порушень режиму відбування покарання, а тому просить винесені щодо нього начальником установи ЗВК № 58 дисциплінарні стягнення скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник адвокат ОСОБА_2 адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача Марчук О.А. заперечив проти заявленого позову, вказав, що позивачем 24 квітня 2017 року було допущено порушення режиму відбування покарання, що проявилося у відмові вийти на бесіду до начальника установи , на законні вимоги припинити порушення ОСОБА_1 не відреагував. Даний факт знайшов підтвердження рапортом інспектора відділення соціально-психологічної служби Рижика Ю.О. від 24.04.2017 року та рапортом молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Тенюри В.Ю. від 24.04.2017 року. За допущене порушення постановою начальника ЗВК № 58 від 28 квітня 2017 року на засудженого накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Також 24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. засуджений ОСОБА_1 підбурював інших засуджених до групової непокори та вчинення групових членоушкоджень з метою шантажу адміністрації. Дана обставина знайшла підтвердження рапортом інспектора Рижика Ю.О. від 24.04.2017 року та рапортом молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Осьмаки Д.П. від 24.04.2017 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідків, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з положеннями п. 13-1 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2, ч. 9 статті 539 КПК України засудженим надане право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність адміністрації установи виконання покарання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в порядку адміністративного судочинства.

За вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як встановлено судом, 28 квітня 2017 року начальником державної установи «ЗВК № 58» була винесена постанова про накладення на засудженого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за те, що він «24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. безпідставно в категоричній формі відмовився вийти на бесіду до начальника установи. Своєю поведінкою негативно впливав на процес виправлення інших засуджених».

Також 28 квітня 2017 року начальником державної установи «ЗВК № 58 » була винесена постанова про накладення на засудженого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді поміщення в ДІЗО строком на 14 діб за те, що він «24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме, підбурював групової непокори інших засуджених та вчинення групових членоушкоджень з метою шантажу представників адміністрації. Своєю поведінкою негативно впливав на процес виправлення інших засуджених дільниці ресоціалізації».

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення на засудженого у виді суворої догани були рапорти інспектора відділення СПС Рижика Ю.О. та молодшого інспектора відділення відділу нагляду і безпеки Тенюри В.Ю. від 24.04.2017 року.

Зазначені особи в якості свідків у судовому засіданні підтвердили обставини допущеного ОСОБА_1 порушення режиму відбування покарань, за що останній був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора були рапорти інспектора відділення СПС Рижика Ю.О. та молодшого інспектора ВПБ Осьмаки Д.П., в яких вони вказали, що «24 квітня 2017 року о 11 год. 05 хв. засуджений ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання - підбурював до групової непокори інших засуджених та вчинення групових членоушкоджень з метою шантажу представників адміністрації.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків Рижик Ю.О. та Осьмака Д.П. стверджували факт допущення ОСОБА_1 зазначеного порушення режиму утримання, однак не змогли пояснити, чому обидва порушення були зафіксовані в один і той же час, а саме, о 11 год. 05 хв. 24 квітня 2017 року.

Крім того, вказані свідки не змогла надати пояснень, кого саме із засуджених ОСОБА_1 підбурював до непокори та членоушкоджень. Інших доказів у підтвердження неправомірних дій, як то відеофіксування порушення, пояснення засуджених тощо, представником відповідача суду не надано.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України, пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5, засуджені зобов'язані виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Розпискою ОСОБА_1 від 05 лютого 2015 року підтверджується, що він був ознайомлений із правами та обов'язками, а також заборонами, встановлени-ми статтею 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділом ІІІ Правил внутрішнього розпорядку виконання покарань.

Згідно ст.131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов'язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов'язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Частинами 1, 3, 6 ст.134 КВК України встановлено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Стягнення накладається лише письмово.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На думку суду, в даній справі відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятої постанови про притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани, разом із тим не надано суду переконливих доказів про правомірність накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді переведення до ДІЗО на строк 14 діб.

Зважаючи на зазначене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді суворої догани слід відмовити, в частині накладення стягнення у виді переведення до ДІЗО слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 28 квітня 2017 року про поміщення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарного ізолятора строком на 14 діб.

У скасуванні постанови начальника державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 28 квітня 20178 року про оголошення засудженому ОСОБА_1 суворої догани відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року.

Суддя П.В.Демчук