Справа № 813/2599/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/802/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пилипів О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Лунь З.І.,

час ухвалення рішення 11:32:34,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 23 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просила: визнати протиправним та скасувати п. 165 рішення від 25 листопада 2016 року № 104 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги батьку та матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; зобов`язати провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як матері померлого ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що її син є загиблий військовослужбовець, учасник бойових дій АТО, смерть якого, на її переконання, настала внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження ним військової служби. Відтак, вона має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в частині пункту 165 протоколу №104 від 25 листопада 2016 року їй відмовлено в призначенні такої допомоги у зв`язку з тим, що на час смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем. Вважає, що таке рішення є протиправним та прийнято з порушенням вимог ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14 серпня 2014 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано п. 165 рішення від 25 листопада 2016 року № 104 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги батькам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Зобов`язано Міністерство оборони України провести нарахування та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як матері померлого ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на день смерті, син позивачки перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю свого сина, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_2 була встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до п. 2 наказу командира військової частини ПП НОМЕР_1 від 10 листопада 2015 року № 309 його звільнено з військової служби у запас згідно із п. 3 Указу Президента України від 12 червня 2015 року № 328/2015 «Про часткову мобілізацію». Зазначає, що ОСОБА_2 виключено із списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення і він був направлений на військовий облік до Стрийського ОМВК Львівської області як особу, яка брала участь у бойових діях, та яка стала інвалідом під час проходження військової служби, а не як загиблий військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст із списків особового складу військової частини.

В судовому засіданні позивач та її представник щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Дулібівською сільською радою Стрийського району Львівської області 23 лютого 1972 року за №13.

ОСОБА_2 проходив службу у Збройних Силах України та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, зокрема у період з 28 серпня 2014 року по 10 листопада 2015 року перебував на військовій службі у Військовій частині польової пошти НОМЕР_1 , що підтверджується довідками Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04 листопада 2014 року та від 16 червня 2015 року, посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданим Військовою частиною польової пошти Міністерства Оборони України 10 квітня 2015 року.

18 лютого 2015 року при виконанні бойового завдання під час обстрілу ОСОБА_2 отримав травму у вигляді перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, у зв`язку із чим тривалий час лікувався та Львівською обласною МСЕК йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 №309 від 10 листопада 2015 року сержанта ОСОБА_2 , водія 13 окремого мотопіхотного батальйону 58 окремої мотопіхотної бригади направлено на військовий облік до Стрийського ОМВК Львівської області, та з 10 листопада 2015 року виключено із списків особового складу Військової частини та знято усі види забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4 від 24 травня 2016 року, виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол від 12 серпня 2016 року №651 Військово-лікарської комісії) захворювання (травма) сержанта у відставці ОСОБА_2 , підтверджена довідкою командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 №4171 від 09 червня 2015 року, військово-медичними документами, постановою ВЛК Західного регіону (протокол №916 від 18 грудня 2015 року): «Незміцнілий кістковий мозоль проксимальної частини лівої стегнової кістки після операції (23 лютого 2015 року) закритої репозиції, металоостеосинтезу блокуючим стержнем з приводу закритого перелому (18 лютого 2015 року) лівої стегнової кістки з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки», яка спровокувала розвиток «Раку правого яєчка. Множинних метастазів в обидві легені», що в подальшому ускладнилось «раковою інтоксикацією, хронічною дихальною недостатністю», які згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24 травня 2016 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та лікарського свідоцтва про смерть № 14 від 24 травня 2016 року, виданого Львівським обласним патологоанатомічним бюро, явились причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТРАВМА, ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Позивач звернулась із заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням направити документи на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (надалі, також Комісія) для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Рішенням Міністерства оборони України, оформленим пунктом 165 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 25 листопада 2016 року №104, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум батькам померлого, оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем та як ОСОБА_2 виключено зі списків частини 10 листопада 2015 року.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Частиною 1 ст. 16-1 цього Закону встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до ч. 1, 6, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (п. 1 Порядку).

Згідно із п. 3 наведеного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 4 цього Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Пунктом 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

З матеріалів справи слідує, що сержант ОСОБА_2 , 1972 року народження, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та її територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції Луганської та Донецької областей.

Випискою із історії хвороби №87499 від 12 травня 2015 року ГУ «Інституту патології хребта та суглобів імені професора М.І.Ситенка» стверджується факт того, що захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини(а.с.15).

Також, вищевказаний факт підтверджується і довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми № 4171 від 09 червня 2015 року(а.с.14).

Згідно Витягу з протоколу №651 від 12 серпня 2016 року засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, захворювання сержанта ОСОБА_2 послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- травма, захворювання і причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.17).

Позивач звернулася із заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням направити документи на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті) військовослужбовця.

Рішенням Міністерства оборони України, оформленим протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 25 листопада 2016 року № 104, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум батькам померлого, оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем так як його виключено зі списків частини 10 листопада 2015 року(а.с.18).

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про те, що на ОСОБА_2 не розповсюджується положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що на момент смерті він не був військовослужбовцем з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, законодавством визначено перелік підстав, за наявності яких призначення і виплата відповідної одноразової грошової допомоги не здійснюються, разом з тим, жодна з цих обставин не була підставою для непризначення та невиплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які померли.

Пунктом 1 та пунктом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

З системного аналізу правових норм слідує, що вищезгадана одноразова грошова допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що ОСОБА_2 проходив службу у Збройних Сил України, приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, на момент смерті був колишнім військовослужбовцем, можна зробити висновок, що на членів сім`ї ОСОБА_2 розповсюджуються пільги та права, встановлені нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 11 квітня 2018 року у справі №802/1869/17-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Відповідач не довів правомірність прийняття рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 25 листопада 2016 року №104 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 25 листопада 2016 року №104 є протиправним.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі № 813/2599/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.