Справа № 2240/3200/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/3200/18
РІШЕННЯ

іменем України

28 листопада 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, викладене в листі від 13.06.2018 вих. № А-6452/0-4600/0/95-18, яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Віньковецької сільської ради, Віньковецького району, Хмельницької області її неповнолітньому сину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.05.2018, подану в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Віньковецької сільської ради, Віньковецького району, Хмельницької області та прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем у листі-відмові не наведено жодної з підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за яких заявнику було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Відповідач не вирішив заяву по суті та не прийняв відповідного рішення (наказу). Враховуючи, що в задоволенні заяви було з формальних підстав відмовлено, належним способом захисту порушеного права є зобов'язання розглянути заяву у відповідності до вимог Земельного кодексу України та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ухвали від 28.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.10.2018 (арк. спр. 2-3).

Ухвалою від 29.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.11.2018 (арк. спр. 59).

12.10.2018 до суду поступив Відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що відповідачем прийнято наказ від 20.03.2018 року №41, відповідно до якого визначено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у II кварталі 2018 року на території Хмельницької області, до якого не входила спірна земельна ділянка, на яку претендує позивач. З огляду на викладене, у зв'язку з невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, керуючись ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, Головним управлінням відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Стосовно форми відмови, то Земельний кодекс України не передбачає чіткого документу, яким має бути здійснена відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Пункт 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру, згідно якого управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно - розпорядчого характеру, не носить імперативний характер (арк. спр. 48-52).

Представник позивача подала до суду заяву від 27.11.2018, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Представником відповідача 29.10.2018 було подано клопотання, згідно якого просить розглянути справу в письмовому провадженні (арк. спр. 57).

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З'ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши докази по справі, суд приходить до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою від 15.05.2018 (котра зареєстрована 22.05.2018) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами Віньковецької (селищної) сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області її сину ОСОБА_2 (арк. спр.25).

Листом від 13.06.2018 за №А-6452/0-4600/0/95-18 відповідачем було повідомлено, що наказом №41 від 20.03.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області затверджено перелік земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у ІІ-му кварталі 2018 року на території Хмельницької області в розрізі адміністративно-територіальних одиниць, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Головного управління. Земельна ділянка, яку заявник бажає отримати у власність, не входить у перелік земельних ділянок, оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління. Таким чином, місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам нормативно-правових актів (пункт 7 статті 118 Кодексу). Запропоновано позивачу постійно ознайомлюватись з інформацією щодо земельних ділянок, які пропонується передавати в межах норм безоплатної приватизації у власність на офіційному веб-сайті, та в разі включення бажаної земельної ділянки до вищезгаданого переліку, повторно звернутися до Головного управління з відповідною заявою (арк. спр. 24).

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308 (далі - Положення №308), Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Підпунктом 11 п. 10 Положення №308, начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Отже, начальник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області приймає рішення у формі наказу, що визначено Положенням №308.

Частиною 9 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що ЗК України не визначено в якій формі вирішується питання відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а Положення не вказує про імперативність прийняття наказу, чому суд дає критичну оцінку, враховуючи вищенаведене і таке.

На Заяву від 15.05.2018 про затвердження проекту землеустрою в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області був наданий лист за №А-6452/0-4600/0/95-18 від 13.06.2018, що не відповідає підпункту 11 п.10 Положення №308 і ч. 9 ст. 118 ЗК України. Сумніви відповідача, як оформляти рішення з посиланням на ч. 9 ст. 118 ЗК України, спростовуються змістом цієї статті, а форму рішення визначено підпунктом 11 п. 10 Положення №308 - наказ.

Аналогічна правова позиція вказана у п. 26-27 постанови Верховного суду від 20.09.2018 по справі №804/5597/15.

Тобто, відповідач не вирішив загадану заяву позивача по суті, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абз.1 ч.7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного суду від 20.09.2018 по справі №804/5597/15 та від 23.11.2018 по справі №П/811/601/18.

Відтак, зазначення відповідачем у листі-відмові про перелік земельних ділянок, оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які можуть бути передані у власність громадянам, свідчить лише про відображення на офіційному веб-сайті інформації про наявність окремих вільних земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам, проте такий наказ та перелік не можуть слугувати підставою для відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо інших вільних земельних ділянок.

Отже, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстави, що не передбачена законодавством.

При цьому наведеними вище положеннями чинного законодавства чітко визначені як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з прийняттям вмотивованого рішення.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного суду від 20.09.2018 по справі №804/5597/15 та від 23.11.2018 по справі №П/811/601/18.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд з урахуванням вищевказаних правових позицій Верховного суду приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при розгляді заяви, адже не вирішив її згідно вимог ЗК України, а висновки цього листа протиправні. З урахуванням встановленого у цій справі, слід зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути подану заяву та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України, тому адміністративний позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 704,80 грн. судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню на його користь.

Також позивач просить зобов'язати відповідача в 15-денний строк подати звіт про виконання судового рішення, про що суд зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже вказаною нормою встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року по справі №823/1265/16.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що не має достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні докази того, що відповідач буде порушувати закон при виконанні цього рішення суду.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним вирішення Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 15.05.2018 листом від 13.06.2018 за №А-6452/0-4600/0/95-18, та висновки цього листа.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Віньковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 листопада 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (вул. Грабовського, 26, смт.Віньківці, Віньковецький район, Хмельницька область,32500 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інститутська, 4/1, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39767479)

Головуючий суддя ОСОБА_3