Справа № 826/19609/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Деснянського районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу в частині та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 740 від 16 листопада 2016 року в частині, що стосується позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3 та визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 09 грудня 2016 року № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

26.11.2018 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Державної податкової інспекції у Деснянського районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якій вони просять залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт та представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2016 року ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято наказ № 740 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», відповідно до якого, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3) з 23.11.2016 року тривалістю 5 робочих днів, з питань отримання доходу, у вигляді (прощення) заборгованості (як додаткове благо) від ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 39019) та сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

25.11.2016 року, на підставі вказаного наказу та повідомлення від 16.11.2016 року ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору платником податку ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової карткиНОМЕР_3) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено Акт № 10801/26-52-13-06/НОМЕР_3.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено порушення:

- п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14, п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164, п. 167.1. ст.167 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, встановлено, що загальний оподатковуваний дохід фізичної особи-платника податків склав в 2015р. - 261640,24 грн., в результаті чого платником податків не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі - 51 719, 04 грн.;

- п.16 1 підрозділу 10 розділу XIX Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, встановлено, що загальний оподатковуваний дохід фізичної особи - платника податків склав в 2015р. - 261640,24 грн., в результаті чого платником податків не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету військовий збір за 2015 рік в сумі - 3 924, 60 грн.;

- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 п. 179.1 п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015р.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.12.2016:

- № , яким, на підставі пп. 54.3.1, 54.3.2. п. 54.3 ст. 54, абз. 1,2 п. 120.1 ст. 120, абз. 2 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування у загальному розмірі 64 818, 18 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 51 719, 04 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13 099, 76 грн.;

- № , яким, на підставі пп. 54.3.1, 54.3.2. п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 4 905, 75 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 3 924, 60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 981, 15 грн.

Незгода позивача з вказаним вище наказом про проведення перевірки та складеними за її результатами податковими повідомленнями - рішеннями відповідача обумовила звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

При цьому статтею 79 Податкового кодексу України, визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, виникає за умови, коли платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або, розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Як вбачається із Акта перевірки, відповідачем зазначено, що ОСОБА_3 не подавав податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік.

У той же час, під час перевірки встановлено, що у 2015 року позивач отримував дохід у вигляді додаткового блага у зв'язку із анулюванням суми боргу ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 261 640, 24 грн.

Таким чином, на думку податкового органу, у ОСОБА_3 за результатами 2015 року виник обов'язок щодо подачі декларації про майновий стан та доходи за вказаний рік, чого зроблено не було.

Вказане вище стало підставою для прийняття 16.11.2016 року Наказу № 740 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової карткиНОМЕР_3) з 23.11.206 року тривалістю 5 робочих днів, з питань отримання доходу, у вигляді (прощення) заборгованості (як додаткове благо) від ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 39019) та сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

В підтвердження протиправності прийняття вказаного наказу, позивачем надано докази подання ним 08.02.2016 року податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік та докази отримання її відповідачем, що підтверджується листом від 12.02.2016 року № 981/10/26-52-1202 (а.с. 19).

Однак, матеріали справи містять докази направлення податковим органом оскаржуваного наказу 16.11.2016 року (а.с. 82) та отримання його позивачем 19.11.2016 року (а.с. 81), тобто за 5 днів до проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, та за 7 днів до складання Акту за результатами її проведення.

Також, одночасно з оскаржуваним наказом позивачу надсилалося повідомлення від 16.11.2016 року № 450/26-52-13-06 та лист про надання документів.

Зокрема вказаними вище документами позивачу пропонувалося забезпечити надання необхідних документів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, що підтверджують отримання доходу у вигляді (прощення) заборгованості (як додаткове благо) від ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 39019), зокрема, кредитний договір, договір про внесення доповнень до кредитного договору, повідомлення про отримання доходу у вигляді прощення боргу, а також інші документи, пов'язані з нарахуванням і сплатою податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Крім того, матеріали справи не містять жодного звернення позивача до відповідача в даний період з метою надання зазначених документів, або документів, що спростовували б підстави її проведення перевірки, що в свою чергу свідчить про надання позивачем згоди на проведення позапланової невиїзної перевірки щодо нього.

При цьому, щодо посилання позивача, що в оскаржуваному наказі про проведення перевірки не зазначено жодної підстави передбаченої статтями 78,79 Податкового кодексу України, що не зазначення у наказі про проведення перевірки усіх відомостей не є самостійними підставами для скасування такого наказу.

А тому, за вказаних обставин, підстав для скасування наказу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 740 від 16 листопада 2016 року в частині, що стосується позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, немає.

Щодо правомірності прийняття податковим органом повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № , № , колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції чинній на момент винесення спірного рішення).

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Положеннями підпунктів 163.1.1 пункту 163.1 статті 164, пункту 164.1 статті 164 цього Кодексу, передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, а базою оподаткування - загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Цією нормою передбачено, що якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Під додатковим благом, згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, розуміються кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно підпункту «б» пункту 171.2 статті 171 Кодексу, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

За правилами підпункту 168.4.8 пункту 168.4 статті 168 Кодексу, у випадках, визначених розділом IV цього Кодексу, за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету відповідальність несе фізична особа.

Таким чином, у разі повідомлення кредитором платника податку - боржника про анулювання (прощення) боргу, а також включення його суми до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), саме боржник сплачує податок із таких доходів.

Наведене правило відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості саме боржник одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2007 року між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 40.29-48/244, за умовами якого АКБСР «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_3 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 80 308 доларів США зі сплатою 12, 2 процентів річних.

14 липня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Уксоцбанк» (правонаступник АКБСР «Укрсоцбанк») укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 40.29-48/244 від 13 червня 2007 року (далі - Договір).

15 липня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Уксоцбанк» укладено Договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту № 40.29-48/244 від 13 червня 2007 року, відповідно до п. 2 якого станом на дату укладення цього Договору про внесення змін, заборгованість за Договором кредиту складає:

2.1. заборгованість за Кредитом в сумі 22 968 доларів США 17 центів;

2.2. заборгованість по процентам за користування Кредитом в сумі 44 долари США 66 центів.

Згідно п. 3.1. Договору, Сторони домовились, що сплата строкових (поточних) процентів за користування Кредитом, які нараховуються з дати укладення цього Договору про внесення змін, здійснюється в загальному порядку, передбаченому Договором кредиту.

За п. 3.2. Договору сторони домовилися, що, в разі, якщо Позичальник починаючи з дати укладення цього Договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі від 500,00 доларів США (п'ятсот доларів США 00 центів), на підставі Заяви на сплату заборгованості, згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін (надалі за текстом - «Заява»), то Позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу. Сторони домовились, що анулювання (прощення) заборгованості по процентам та комісіям можливо лише у випадках, коли сума заборгованості по процентам та комісіям перевищує суму заборгованості по кредиту.

При цьому, сума внесеного платежу направляється на погашення заборгованості за Договором кредиту, згідно черговості, передбаченого Договором кредиту або цим Договором про внесення змін (якщо черговість погашення заборгованості передбачена Договором кредиту, відрізняється від черговості зазначеної в цьому Договорі).

Пунктом 3.3. Договору, передбачено, що сторони домовилися, що Позичальник зобов'язаний здійснити платежі, зазначені в п. 3.2 цього Договору про внесення змін та надати кредитору підписану Заяву не пізніше 16 годин 30 хвилин поточного робочого дня Кредитора, в який Позичальник здійснює відповідний платіж.

За умовами п. 3.12 Договору, Сторони домовились встановити наступну черговість погашення заборгованості Позичальника за Договором кредиту:

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами;

- прострочена заборгованість за відстроченими до сплати процентами;

- прострочена заборгованість за нарахованими до сплати комісіями;

- прострочена заборгованість за Кредитом;

- строкова заборгованість за нарахованими процентами;

- строкова заборгованість за відстроченими до сплати процентами;

- строкова заборгованість за нарахованими до сплати комісіями

- строкова заборгованість за Кредитом;

- пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів.

З наданих представником відповідача документів, отриманих від ПАТ «Укрсоцбанк» на запит від 12.09.2016 року № 7589/10/26-52-13-02, встановлено, що позивачем 15.07.2015 року, 18.08.2015 року, 03.09.2015 року, 13.10.2015 року та 18.12.2015 року надано банку Заяви про сплату заборгованості згідно умов опції 50/50 з частковим анулюванням у розмірі 2 000, 00 доларів США, 2 000, 00 доларів США, 1 000, 00 доларів США, 3 107, 81 доларів США, 3 541, 00 доларів США, а банк здійснив анулювання основної суми кредитної заборгованості за Договором кредиту. (а.с. 90)

Сплачену суму було направлено банком на погашення основної заборгованості за Кредитом.

Згідно інформації ПАТ «Укрсоцбанк», після погашення частини заборгованості, банк, згідно умов Договору здійснив анулювання заборгованості у розмірі 110 672, 29 грн. за 3 квартал 2015 року та 150 967, 95 за 4 квартал 2015 року.

У той же час, згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб за формою №1-ДФ "Про суми виплачених доходів і утриманих з них податків фізичних осіб" в перевіряємому періоді, громадянин ОСОБА_3 отримав дохід за ознакою « 126» - «дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» в III кв.2015р. дохід склав - 110063.29 грн., в IV кв.2015р, дохід склав - 150967,95 грн.

Отже, відповідно до наданих документів ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: заяв на сплату заборгованості, згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, загальна сума прощення (анулювання) боргу за Договором становить - 261 640, 24 грн., з якої: заборгованість за основним кредитним боргом - 261 640, 24 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно заяв, поданих до ПАТ «Укрсоцбанк» про сплату заборгованості згідно умов Опції 50/50 з податковим анулюванням від 15.07.2015 року, 18.08.2015 року, 03.09.2015 року, 13.10.2015 року та 18.12.2015 року, позивач повідомив наступне: «...я є належним чином повідомлений Банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на зазначених умовах та про свій обов'язок, самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно, до вимог п. п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України».

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

З огляду на викладене, суд зазначає про те, що позивач був зобов'язаний, на виконання вимог п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, подати до відповідача річну податкову декларацію за 2015 рік, до якої включити суму прощеного боргу, та сплатити податок з доходів фізичних осіб з названої суми, чого ним зроблено не було.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2015 року по справі № 805/2788/17-а (номер провадження № К/9901/31145/18).

Також, суд зазначає, що згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі - збір).

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.16.1 Кодексу (гш.1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка збору становить 1,5 відсотки об'єкта оподаткування, визначеного п.п, 1,2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

П.п. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковується за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25. 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 Кодексу.

За таких підстав, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту), анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, якщо її розмір перевищує у 2015 році - 609 грн., що є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та збором.

Зважаючи на те, що розмір податкових донарахувань був здійснений відповідачем на підставі відповідної інформації кредитора позивача, таке донарахування здійснено відповідачем в межах його повноважень та не порушує норми чинного законодавства.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 09 грудня 2016 року № , № , прийнято ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві правомірно, а тому підстав для їх скасування немає.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 27 листопада 2018 року.