Справа № 463/2716/16-а
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/2716/16-а
Провадження № 2-а/463/7/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

представник третьої особи- Воробець С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, уточнивши позовні вимоги просить суд ухвалити рішення про:

?визнання незаконним та скасування Рішення ОСОБА_4 міської ради №14 від 03.12.2015р., яким скасовано рішення № 2131 від 07.09.2015 р., в частині ОСОБА_3;

?визнання незаконним та скасування Рішення ОСОБА_4 міської ради №784 від 02.02.2017 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.. ОСОБА_5 у власність, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Забава у м. Винники»;

?зобовязання ОСОБА_4 міської ради затвердити позивачу проект землеустрою на ділянку площею 0,0974 (кадастровий номер :07:002:0338) по вул. Забава у м. Винники.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Рішенням ОСОБА_4 міської ради №2131 від 07.09.2015р. йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Забава у м. Винники площею 0,0974 га. Розробивши даний проект землеустрою, позивач подав його на затвердження, однак міська рада рішення про затвердження не прийняла, натомість прийняла оскаржуване рішення №14 від 03.12.2015 р., яким визнала такими, що втратили чинність ряд рішень, серед яких і Рішення №2131 від 07.09.2015р.

В подальшому цю ж земельну ділянку ОСОБА_4 міська рада, рішенням №784 від 02.02.2017р. передала у власність ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Забава у м. Винники та надала дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.06.2017 в порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_4 міській раді та її посадовим особам приймати будь-які рішення на користь третіх осіб щодо земельної ділянки площею 0,0974 га (кадастровий номер :07:002:0338) по вул. Забава у м. Винники.

1 червня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв'язку з неможливістю судді Лакомської Ж.І. брати участь у розгляді справи.

Ухвалою суду від 22 червня 2018 року прийнято позов до провадження судді Жовніра Г.Б. та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Мю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що нею було отримано лист на адвокатський запит від 24.10.2016 з долученими копіями документів - додатком до рішення ОСОБА_4 міської ради 314 від 03.12.2015 та копією заяви позивача від 13.10.2015, якою позивач подав на затвердження проект землеустрою, який розроблений на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради №2131 від 07.09.2015. Ці документи підтверджують незаконність дій відповідача, які полягають в тому, що ОСОБА_4 міська рада не лише не затвердила проект землеутрою, а і протермінувавши встановлені законом строки для прийняття рішення, прийняла 3 грудня 2015 року оспорюване рішення. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Пояснив, що оскаржуване у даній справі рішення органу місцевого самоврядування визнано таким, що втратило чинність, а не скасоване рішення відповідача №2131 від 07.09.2015 про надання дозволу на розробку проекту землеутрою щодо відведення земельної ділянки позивачу. Крім того, просить звернути увагу суд, на те, що 07.09.2015 пленарне засідання ОСОБА_4 міської ради не відбулось, відсутня процедура скликання сесії ради на вказану дату, відстуній порядок денний та не мала місце процедура затвердження даного порядку денного, відсутній протокол пленарного засідання і документ складений за результатами роботи даної лічильної комісії. Також у матеріалах справи відсутні звернення позивача із клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Оскільки станом на дату прийняття оскаржуваного рішення пленарне засідання сесії ОСОБА_4 міської ради 07.09.2015 не відбулось, а відтак жодних рішень у даному випадку, в порядку визначеному чинним законодавством України, що регулює дану сферу публічних відносин прийнято не було, жодних доказів щодо виникнення у позивача певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів щодо земельної ділянки по вул. Забава у м. Винники у матеріалах справи немає, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що земельна ділянка, яка надана позивачу, була закріплена за будинковолодінням 95/95а по вул. Забава у м. Винники, що належить третій особі ОСОБА_5 Оскаржуваним рішенням №14 від 03.12.2015р. ОСОБА_4 міською радою, вжито заходів до відновлення порушених прав ОСОБА_5, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 90 КАС України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням ОСОБА_4 міської ради №2131 від 07.09.2015р. надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 площею 0,0974 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку на вул. Забава у м. Винники (а.с. 6).

13.10.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої долучив проект землеустрою та витяг з ДЗК (а.с. 36).

03.12.2015 року ОСОБА_4 міська рада прийняла рішення №14 «Про визнання такими, що втратили чинність, рішення 23-ї сесії 1 пленарного засідання ОСОБА_4 міської ради» (а.с. 7, 37), яким визнано такими, що втратили чинність рішення відповідно до Додатку №1 (а.с. 38-42). В даному Додатку серед інших у п. 89 вказане рішення №2131 від 07.09.2015р. Відповідно до Протоколу 3-го пленарного засідання 1-ї сесії ОСОБА_4 міської ради 7-го скликання від 3.12.2015р. (а/с 8-9) мотивацією для прийняття такого рішення було те, що ОСОБА_4 міська рада діяла нелегітимно, порушила делеговані громадою повноваження. Позивача ОСОБА_4 міська рада повідомила, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Забава площею 0,0974 га (кадастровий номер :07:002:0338) не приймалось, а рішення ОСОБА_4 міської ради №2131 від 07.09.2015 р. рішенням №14 від 03.12.2015 р. було визнане таким, що втратило чинність лише 30.05.2016р. листом №3-08-8-23.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону № 280/97-ВР (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2013 року (№ 21-64а13) та 25 травня 2016 року (№ 21-5459а15).

Відповідно до позиції Великої палати Верховного суду, яка викладена у Постанові від 20 вересня 2018 року у справа № 521/17710/15-а, можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення можлива виключно у разі дотримання сукупності ряду умов, зокрема:

- відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

- відсутність факту виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів

- відсутність заперечень суб'єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

В даному випадку позивач виконав Рішення ОСОБА_4 міської ради №2131 від 07.09.2015 р., у сторін виникли публічні правовідносини, повязані з затвердженням проекту землеустрою та передачею земельної ділянки у приватну власність позивачу, позивача відповідач не поінформував та не отримав згоди на визнання даного рішення таким, що втратило чинність, а тому рішення ОСОБА_4 міської ради від 03.12.2015 р. №14 «Про визнання такими, що втратили чинність, рішення 23-ї сесії 1 пленарного засідання ОСОБА_4 міської ради» в частині що стосується ОСОБА_3 є незаконним та підлягає скасуванню.

Отже враховуючи наведені вище висновки суду про протиправне скасування відповідачем наданого позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність протизаконним також являється рішення відповідача №784 від 02.02.2017 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5, площею ),0974 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Забава у м. Винники» (а/с 67). Оскільки вказаним рішенням відповідач надає дозвіл третій особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з приводу якою аналогічний дозвіл надано позивачу раніше. Факт того, що йде мова про єдину земельну ділянку підтверджується ідентичним кадастровим номером вказаним у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 12) відповіді Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 30.05.2016 р. адресованій ОСОБА_3А.(а.с. 11) та заяві ОСОБА_5 до міського голови м. Винник (а.с. 75.), а також підтверджується письмовими запереченнями представника третьої особи (а.с. 108, 109)

Таким чином беручи до уваги вказане, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування Рішення ОСОБА_4 міської ради №784 від 02.02.2017 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Забава у м. Винники» підлягає до задоволення, оскільки дане рішення порушує права позивача, щодо спірної земельної ділянки.

В частині позовної вимоги про зобовязання ОСОБА_4 міської ради затвердити позивачу проект землеустрою на ділянку площею 0,0974 (кадастровий номер :07:002:0338) по вул. Забава у м. Винники, слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з розяснень Пленуму Вищого адміністративного суду України висловлених в п.10.3 Постанови №7 від 20.05.2013 р., суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Тобто суд приходить до висновку, що адміністративний розсуд має місце тоді, коли правовий припис, не встановлюючи конкретного варіанту дій, наділяє орган певним ступенем свободи у вирішенні конкретної справи і прийнятті відповідного рішення, тобто він означає можливість вибору в межах, встановлених правовими нормами.

Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_7 Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятий Комітетом ОСОБА_7 Європи 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до вимог п.9. ч.1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частина 1 ст. 186-1 ЗК України передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, затвердження проекту землеустрою відноситься до визначених законом повноважень відповідача, який за наслідками вчинення вказаних вище, передбачених законом, дій вправі прийняти відповідне рішення.

Крім цього в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження наявності у позивача погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України проекту землеустрою спірної земельної ділянки.

В звязку з наведеним, з метою уникнення втручання у дискреційні повноваження відповідача, як субєкта владних повноважень, у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача до вчинення дій слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 9, 14, 73-77, 79, 90, 94, 139, 241-244, 246 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_3 - задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати Рішення ОСОБА_4 міської ради №14 від 03.12.2015 р. «Про визнання такими, що втратили чинність, рішення 23-ї сесії 1 пленарного засідання ОСОБА_4 міської ради»- в частині ОСОБА_3.

Визнати незаконним та скасувати Рішення ОСОБА_4 міської ради №784 від 02.02.2017 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Забава у м. Винники».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 міської на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у сумі 871,21 грн (вісімсот сімдесят одна гривня 21 копійка).

Дата складання повного рішення суду -27.11.2018 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, .

Відповідач: ОСОБА_4 міська рада, місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 20, .

Третя особа: ОСОБА_5, місце проживання: Львів, вул. Мартовича, 7/1

Суддя: Г.Б. Жовнір