Справа № 340/681/18
Суддя: Бучинський А. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року смт Верховина Справа№ 340/681/18

Провадження № 2-а/340/17/18

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Верховина відповідно до положень ст.286 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Арсенича Ігоря Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом до поліцейського Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Арсенича І.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №929401 від 03.11.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою серія ДПО18 №929401 від 03.11.2018 його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає винесену постанову незаконною та не обгрунтованою, оскільки 03.11.2018 він не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі, що був припаркований на узбіччі дороги в якості пасажира, так як за кермом знаходилася його дружина. Однак, поліцейський навіть не намагаючись з'ясувати даних обставин, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, зазначає, що посвідчення водія в нього було і він пред'явив його поліцейському. Вважає, що інспектором поліції порушено вимоги ст.258 КпАП України, оскільки ним не складено протоколу про адміністративне правопорушення, так як він при винесення постанови, оспорював допущене порушення. А тому просить адміністративний позов задовольнити.

Відповідач у встановлені строки відзиву на позов не подав.

Ухвалою судді від 15.11.2018 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами статті 286 КАС України.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а тому з врахуванням визначених скорочених строків розгляду даної категорії справ, розгляд справи в судовому засіданні проводиться без сторін та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №929401 від 03.11.2018 (а.с.5-6), винесеної поліцейським Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Арсеничем І.М., ОСОБА_1, 03.11.2018 о 00 год. 35 хв. в с Верхній Ясенів Верховинського району, керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» не маючи при собі посвідчення водія, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КпАП України, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 1 ст.126 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В своєму позові позивач заперечив наявність в своїх діях складу адміністративного правопорушення вказавши, що він не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому в якості пасажира, а тому не будучи водієм, Правил дорожнього руху не порушував.

Однак, відповідачем наведені обставини не спростовано, правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України жодними належними та допустимими доказами не доведено. А тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних доказів у справі.

В той же час суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, в розумінні положен ст.251 КпАП України, які б доводили факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Наявна постанова працівника поліції відносно позивача не є самодостатнім доказом для встановлення факту адміністративного порушення, а лише рішенням службової особи за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Більш того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України є рішенням суб'єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення за порушення водієм Правил дорожнього руху України, в той же час така не містить відомостей про те, які саме положення Правил позивачем порушено.

При цьому, у відповідності до вимог ч.5 ст.258 КпАП України, поліцейський Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Арсенич І.М. зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки останній оспорював допущене порушення під час складання оскаржуваної постанови.

А тому враховуючи наведені обставини, а також наявність заперечень позивача своєї вини у цьому адміністративному правопорушенні, суд не може визнати доведеним факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, у зв'язку із чим рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.8-10, 90, 205, 244-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №929401 від 03.11.2018 винесену поліцейським Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Арсеничем Ігорем Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Бучинський А.Б.