Справа № 826/26287/15
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. щодо реєстрації права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей - Колект»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 23476299 від 06.08.2015 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що державну реєстрацію нерухомого майна за третьою особою проведено відповідачем в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей - Колект», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким залишити позовні вимоги без задоволення або закрити провадження у справі.

Зокрема, третя особа стверджує, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, на підставі відповідних документів, а тому не підлягає скасуванню.

Позивачем подано пояснення, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2007 між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 укладено договір споживчого кредиту №0, за яким Банк зобов'язується надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США, 00 центів та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 252 500 (двісті п'ятдесят дві тисяч п'ятсот) гривень, 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

26.12.2007 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_4 зобов'язується передати у власність, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти у власність та сплатити обговорену грошову суму за належну продавцю на праві власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення належного виконання договору споживчого кредиту, 26.12.2007 між ОСОБА_2 укладено з Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» договір іпотеки /нерухомого майна/ №74281, за яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекоджержателю наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І. від 26.12.2017 за реєстром №з-1875.

12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» укладено договір факторингу №1, за яким Клієнт зобов'язується передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

06.08.2015 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 23476299 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей - Колект».

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача про державну реєстрацію нерухомого майна за третьою особою звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень; далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до третьої особи у справі, судова колегія, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28 серпня 2018 р. у справі №826/7122/15.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи № 11-96апп18 (№ 826/366/16) та № 11-192апп18 (№ 815/6956/15) відповідно).

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 27 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна