Справа № 542/1125/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Афанасьєва Ю.О.

27 листопада 2018 р. Справа № 542/1125/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судових засідань Багмет А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Супряги Надії Володимирівни на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 2 роти м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Супряги Надії Володимирівни про скасування постанови серії ВР № 175417 від 22 серпня 208 року про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и л а:

28.08.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ВР № 175417), яка прийнята 22.08.2018 року відповідачем інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Супрягою Н.В. (подалі - відповідач, інспектор поліції), та якою він підданий адміністративному стягненню відповідно до ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП (подалі - Постанова).

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_3 зазначає, що 22.08.2018 року о 15 годині, керуючи автотранспортним засобом DEOWOO Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, на 28 кілометрі дороги М-22 Полтава - Олександрія, він не порушував вимоги знаку 2.2 розділу 33 ПДР, а висновок про відсутність у нього посвідчення водія відповідач зробив попередньо не переконавшись в цьому.

Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, тобто не на місці вчинення нібито адміністративного правопорушення, а через три кілометри від нібито передбачуваного адміністративного правопорушення.

Незаконно винісши постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та грубо порушивши і не дотримавшись процедури розгляду справи відповідно до ст.ст. 278-282 КУпАП, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідачем проігноровані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи відповідачем відбувся без будь-якої підготовки, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

До позовної заяви ОСОБА_3 доданий оптичний носій інформації - диск DVD-R, який має відео інформацію, звук, фотографії.

У відзиві на адміністративний позов, заперечуючи проти аргументів наведених позивачем, відповідач вказує, що позивач в адміністративному позові не заперечує факту порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2 розділу 33 ПДР та факту ненадання поліцейському для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. В силу положень ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В оскаржуваній Постанові нею зафіксовано факт ненадання позивачем для перевірки посвідчення водія. Таким чином, відповідач вважає, що позивач надає суду завідомо неправдиві пояснення щодо спірних обставин.

Під час патрулювання в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній Постанові, було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснив рух з порушенням вимог означеного дорожнього знаку. Позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду, прізвище поліцейського, причину зупинки, роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу. Позивач на місці зупинки не усвідомлював обов'язок водія зупиняти транспортний засіб перед знаком 2.2 розділу 33 ПДР, виїжджаючи на перехрестя, що підтверджується файлом « 2», час запису - 22.08.2018 року - 15 годин 35 хвилин 10 секунд оптичного носія інформації (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук). На законну вимогу позивач відмовився надати для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Вказаний факт підтверджується поясненнями особи, яка була присутня під час розгляду справи, що підтверджується файлом « 3», час запису 22.08.2018 року - 16 годин 08 хвилин 20 секунд оптичного носія інформації (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук). Позивачу було повідомлено про адміністративну відповідальність, встановлену ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення вимог п.п. «а» п. 2.4 ПДР. Справу по адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копія постанови вручена позивачу.

При розгляді справи було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, усні пояснення позивача, які є належними та допустимими доказами у справі.

При розгляді справи відповідач просить урахувати правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17, відповідно до яких не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.10.2018 року (рішення складено у повному обсязі) адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що з наданих відповідачем доказів не можливо встановити, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Факт скоєння правопорушень позивач заперечує, а відповідач не надав належних доказів, які б спростували ці твердження.

Також суд дійшов висновку про те, що нормами чинного законодавства працівники Національної поліції України наділені правом розглядати справу про адміністративне правопорушення (у випадках передбачених чинним законодавством) на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

Посилання позивача на те, що його позбавили можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, суд визнав необґрунтованими, оскільки позивач не заявляв відповідні клопотання, крім клопотання про надання доказів на підтвердження вчинення ним адміністративних правопорушень.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі інспектор поліції, посилаючись фактично на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3

Аргументи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні аргументам, наведеним відповідачем у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_3 рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.10.2018 року з підстав відхилення судом аргументів його адміністративного позову щодо незаконності дій відповідача по розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та порушення відповідачем процедури розгляду справи відповідно до ст.ст. 33, 268, 278-282 КУпАП в апеляційному порядку не оскаржив.

Відзив позивача на апеляційну скаргу до суду не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів відмовляє у задоволені клопотання позивача ОСОБА_3 по перенесення розгляду справи, враховуючи час на підготовку до розгляду, з посиланням на ту обставину, що рекомендоване поштове відправлення, скероване Харківським апеляційний адміністративним судом на його адресу, у тому числі і судову повістку, він отримав лише о 10 годині ранку 27.11.2018 року, з огляду на наступне.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

В заяві про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху) позивач ОСОБА_3 окрім поштової адреси місця реєстрації (проживання) зазначив номер свого мобільного телефону та адресу електронної пошти (а.с. 18).

21.11.2018 року о 16 годині 38 хвилин на електронну адресу ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) працівником суду були направлені, завірені належним чином (ЕЦП), відскановані копії процесуальних документів по справі: копія апеляційної скарги, копія ухвали про відкриття апеляційного провадження, судова повістка (а.с. 79).

Одночасно на поштову адресу ОСОБА_3 скеровано рекомендоване поштове відправлення суду з означеними вище процесуальними документами у вербальному вигляді.

Таким чином, з 21.11.2018 року позивач ОСОБА_3 був обізнаний з доводами апеляційної скарги інспектора поліції та не був позбавлений можливості підгодовуватися до розгляду справу у засіданні суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як убачається із Постанови, - 22.08.2018 року о 15.00 на АД М-22 «Полтава-Олександрія», 28 км, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом DEOWOO Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 ПДР та не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії «В», чим порушив п. 2.4. «а» ПДР, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв'язку з цим, відповідачем до ОСОБА_3 застосоване, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 25, а.с. 11 - оптичний носій інформації - диск DVD-R, наданий позивачем, який має фотографію Постанови).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП установлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 2.2 розділу 33 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Визначається, що необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо не доведення відповідачем факту порушення ОСОБА_3 п. 2.2 розділу 33 ПДР, колегія суддів зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем п. 2.2 розділу 33 ПДР відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки, які посвідчують цю подію, тощо. В свою чергу, саме по собі описання адміністративного правопорушення в Постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, - постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Колегія суддів не приймає у якості доказу факту скоєння ОСОБА_3 порушення п. 2.2 розділу 33 ПДР за обставин, наведених в Постанові, розмову позивача з інспектором поліції, запис якою мається у файлі « 2», час запису - 22.08.2018 року - 15 годин 35 хвилин 01 секунд і далі, в тому числі 15 годин 35 хвилин 01 секунд, оптичного носія інформації (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук), оскільки відтворені події не посвідчують означеного факту.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_3 про скасування Постанови в частині, якою його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та зазначає, що доводи апеляційної скарги означені висновки суду не спростовують.

Підпунктом «а» п.п. 2.4 ПДР установлено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.п. «а» п.п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 4 ст. 90 КАС України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приходячи до висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з висновком суду про недоведеність відповідачем факту скоєння позивачем ОСОБА_3 за обставин, наведених в Постанові, порушення п.п. «а» п.п. 2.4 ПДР, - непред'явлення ОСОБА_3 відповідачу для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Інформації оптичних носіїв - дисків DVD-R, які мають відео інформацію та звук, наданих суду як позивачем, так і відповідачем, дає підстави для висновку про те, що посвідченні водія відповідної категорії позивач ОСОБА_3 пред'явив інспектору поліції після початку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - файл 1 запису 22.08.2018 року - 15 годин 19 хвилин 26 секунд; з 15 години 19 хвилин 56 секунд по 15 годину 20 хвилин 55 секунд (оптичний носій, наданий відповідачем), (а.с. 48), файл під назвою «Постанова» - 5 хвилина 50 секунда, з 8 хвилини 16 секунд по 8 хвилину 26 секунди запису оптичного носія (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук), наданого позивачем до позовної заяви (а.с. 11).

Об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що звертаючись 28.08.2018 року до суду з адміністративним позовом ОСОБА_3 заперечував факт керування ним 22.08.2018 року автотранспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія - «.., виніс постанову, включаючи в неї ч. 1 ст. 126 КУпАП, що начебто ОСОБА_3, не має при собі посвідчення водія, попередньо не переконавшись в цьому.» (ас. 2); «Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки - DEOWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1, нібито не мав при собі посвідчення водія …» (а.с. 22). Тобто факт не виконання вимоги інспектора поліції пред'явити до перевірки посвідчення водія відповідної категорії після зупинки автотранспортного засобу позивач ОСОБА_3 не спростовує.

В рішенні Новосанжарського районного суду Полтавської області судом відзначено, що позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Отже, у судовому порядку позивач ОСОБА_3 оскаржував рішення відповідача (ч. 1 ст. 126 КУпАП), яке по відношенню до нього інспектором поліції не приймалось, оскільки оскаржуваною Постановою позивач був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення «а» п.п. 2.4 ПДР - не пред'явлення для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а не за порушення «а» п.п. 2.1 ПДР.

Інформація файлу під назвою «Постанова» - 5 хвилина 50 секунда, з 8 хвилини 16 секунд по 8 хвилину 26 секунди запису оптичного носія (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук та фото), наданого позивачем до позовної заяви, посвідчує ту обставину, що відповідач неодноразово повідомляв позивача що він притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за не пред'явлення для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому позивач ОСОБА_3 не спростував твердження інспектора поліції стосовно того, що після зупинки автотранспортного засобу та вимоги пред'явити посвідчення водія ОСОБА_3 відмовився пред'явити це посвідчення для перевірки.

Інформація файлу (умовно № 1, фото Постанови), без назви, запису оптичного носія (диск DVD-R, який має відео інформацію, звук та фото), наданого позивачем до позовної заяви, а також отримана позивачем копія оскаржуваної Постанови (а.с. 25) посвідчують ту обставину, що позивач був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.п. 2.4 ПДР - не пред'явлення для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є порушення норм процесуального права. Абзацом 2 ч. 2 ст. 317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятої Постанови в частині, якою позивач ОСОБА_3 підданий адміністративному стягненні у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу інспектора поліції, колегія суддів скасовує рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.10.2018 року в частині, якою суд задовольнив вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ВР № 175417), яка прийнята 22.08.2018 року інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Супрягою Н.В., та якою він підданий адміністративному стягненню відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог позивача ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Супряги Надії Володимирівни задовольнити частково.

Скасувати рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ВР № 175417), яка прийнята 22 серпня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Супрягою Надією Володимирівною, та якою він підданий адміністративному стягненню відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень), з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3.

Скасувати рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року в частині, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець