Справа № 457/515/18
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/515/18
провадження №2-а/457/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визначення дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визначення дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Позов мотивований тим, що 10 лютого 2018 року він звернувся до Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про виплату йому грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На вказану заяву він отримав відповідь, з якої вбачається, що відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. У відповіді також зазначено, що йому вже призначено пенсію за віком при загальному стажі. Відповідно до записів у трудовій книжці він з 10 жовтня 1985 року до 31 серпня 1987 року навчався у клінічній ординатурі Львівського державного інституту удосконалення лікарів. За таких обставин Трускавецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відповіді повідомило його, що оскільки на дату призначення мені пенсії за віком страховий стаж на посадах працівника охорони здоров'я становить 34 роки 6 місяців 29 днів, то підстав для призначення йому одноразової грошової допомоги немає. Просить визнати протиправними дії Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7.1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Трускавецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7.1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" положення Закону України "Про пенсійне забезпечення"застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно п. "и"ст.77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, медичні працівники мають право на пільгові умови пенсійного забезпечення.

Право на пенсію за вислугу років для працівників освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення передбачено п. "е"ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до листа Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області проходження і інтернатури в період навчання у клінічній ординатурі не зараховується до страхового стажу при визначенні права на одноразову грошову допомогу. Оскільки на дату призначення пенсії за віком його страховий стаж на посадах працівника охорони здоров'я становить 33 роки 06 місяців 19 днів, то підстав для призначення одноразової грошової допомоги немає.

В обґрунтування такої відповіді відповідач наводить ст. 53 закону України «Про вищу освіту», відповідно до якої клінічний ординатор - це особа, яка має повну вищу освіту та кваліфікацію лікаря певної спеціальності, навчання в клінічній ординатурі проводиться з відривом від виробництва і період навчання становить 2 роки. Враховуючи наведене, період навчання у клінічній ординатурі не зараховується до страхового стажу при визначенні права на одноразову грошову допомогу.

Дії Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є такими, що порушують конституційне право позивача на соціальний захист з наступних підстав.

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про | пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності грошової допомоги, та її виплати, пункт 1 якого передбачає, що цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати. Пункт 2 вказаного Порядку передбачає, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 pоку № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Пункт 5 вказаного Порядку передбачає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» -затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Зокрема, згідно з розділом 2 «Охорона здоров»я» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально- профілактичних закладах особливого тішу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої і невідкладної медичної ' допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах. Приміткою до вказаного Переліку, визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 pоку, яка давала право на пенсію за вислугу років- відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами у трудовій книжці встановлено, що у період з 10 жовтня 1985 року по 31 серпня 1987 року ОСОБА_1 навчався у клінічній ординатурі Львівського державного інституту удосконалення лікарів на кафедрі урології та відрахований з цього інституту в зв'язку із закінченням навчання.

Згідно з довідкою ЛНМУ імені Д.Галицького післядипломної освіти від 04 квітня 2018 року за №01-15/155, а також свідоцтва, виданого 30 липня 1987 року на його прізвище Львівським державним інститутом удосконалення лікарів, реєстраційний номер №38/87 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно навчався в клінічній ординатурі Львівського державного інституту удосконалення лікарів (в даний час - ЛНМУ імені Д.Галицького післядипломної освіти) МОЗ України з 10 жовтня 1985 року (наказ про зарахування №267/л від 14 жовтня 1985 року) по 30 серпня 1987 року на кафедрі урології з спеціальності «урологія», а також протягом цього періоду він виконував лікувальну роботу в обсязі 50 % навантаження лікаря відповідного фаху.

До зарахування ОСОБА_1 10 жовтня 1985 року року на навчання в клінічну ординатурі Львівського державного інституту удосконалення лікарів, він працював на посаді лікаря-уролога Новояворівської районної лікарні Львівської області, звідки був звільнений у зв'язку з необхідністю навчання в ординатурі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 61 Закону України «Про вищу освіту», клінічний ординатор - це особа, яка має ступінь магістра медичного спрямування та кваліфікацію лікаря певної спеціальності відповідно до переліку лікарських спеціальностей і навчається з метою поглиблення професійних знань, підвищення рівня компетентності лікаря-спеціаліста.

Згідно із пунктом «д» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації.

Згідно з пунктами 1.1. - 1.3. Положення про клінічну ординатуру, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 січня 1998 року № 12, і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 лютого 1998 року за № 106/2546, клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів- спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти та клінічних науково-дослідних інститутах, центрах. Клінічна ординатура забезпечує одержання лікарем вищої кваліфікації на основі раніше здобутої освіти у вищому медичному закладі освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації і закладах післядипломної освіти та набутого досвіду практичної роботи лікарем-спеціалістом з певного фаху. Основним завданням клінічної ординатури є поглиблення професійних знань, підвищення рівнів умінь та навичок лікаря-спеціаліста за його лікарським фахом з метою підготовки висококваліфікованого лікаря для самостійної роботи в закладах охорони здоров'я. Відповідно до проведення атестації лікарів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 грудня 1997 року № 359, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 1998 року за № 14/2454 та викладено це Положення у новій редакції. Згідно з пунктом 9 розділу III Положення про порядок проведення атестації лікарів до стажу роботи за спеціальністю для атестації лікарів на кваліфікаційну категорію зараховуються періоди, роботи, навчання в інтернатурі, магістратурі, клінічній ординатурі й аспірантурі за цією спеціальністю.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

У ст. 3 Конституції України встановлено, що людина є найвищою соціальною цінністю суспільства. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Таким чином, дії Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті мені грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки час мого навчання з 01.09.1983 року по 01.09.1985 року в клінічній ординатурі Київського державного інституту удосконалення лікарів не зараховується до страхового стажу при визначенні мого права на одноразову грошову допомогу, є неправомірними і такими, що порушують моє право на соціальний захист, оскільки виплата одноразової грошової допомоги при виході на пенсію є заохоченням особи, яка 35 років і більше /для чоловіка/ відпрацювала в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до вимог п.«е» ст. 55, «д» ст. 56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 5 ч. З ст. 61 Закону України «Про вищу і освіту», пунктів 1, 2, 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1191, постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1999 року за №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», пунктів 1.1. - 1.3., 4.12 Положення про клінічну ординатуру, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 січня 1998 року № 12, пункту 9 розділу ІІІ Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом врахуванням наведеного мій страховий стаж на таких посадах з врахуванням часу навчання в клінічній ординатурі становить, то відповідно до вимог п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мені повинна бути виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, оскільки я на день досягнення пенсійного віку даний час працюю у КУ «Трускавецька міська лікарня» на посаді лікаря-уролога.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, які свідчать про протиправне неврахування Трускавецьким відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при призначенні пенсії періоду з 10 жовтня 1985 року по 31 серпня 1987 року, а саме: навчання ОСОБА_1 у клінічній ординатурі Львівського державного інституту удосконалення лікарів на кафедрі урології, що відповідний страховий стаж позивача на день звернення до пенсійного органу становив понад 30 років.

Таким чином, суд вважає, що у позивача наявний страховий стаж (30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до призначення пенсії за віком не отримувала пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.

Разом з цим, при ухваленні рішення суд керується приписами частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 року у справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Оскільки Трускавецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не має статусу юридичної особи, то суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, визнавши протиправними дії Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7.1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання нарахувати та виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7.1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 243-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Трускавецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7.1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Марчук