Справа № 817/537/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1345/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року, ухвалене суддею Друзденко Н.В., 12:38:36 год., м. Рівне, дата складання повного тексту рішення 26 березня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

16.02.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 16.11.2017 №, яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем податок на додану вартість у сумі 86 380,40 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 16.11.2017, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» зобов'язано сплатити штраф у сумі 86380,40 грн. за платежем податок на додану вартість.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Світанок-Агрозахід», у відповідності до вимог статті 50 ПК України уточнюючого розрахунку від 12.10.2017, яким збільшено суму самостійно визначеного податкового кредиту, не є тотожним поняттю «погашення податкового боргу», тобто сплатою боргу з податку на додану вартість за рахунок майна платника податків. Подання уточнюючих розрахунків тягне за собою зміну раніше задекларованих податкових зобов'язань, в даному випадку шляхом їх зменшення у зв'язку із виявленою помилкою, і ніяким чином не може бути прирівняно до поняття «погашення податкового боргу». Водночас, сума штрафних санкцій нарахована відповідачем у відсотковому відношенні не до погашеної суми податкового боргу, а до суми податкового боргу, зменшеної на підставі поданої платником податків уточнюючої податкової декларації.

Таким чином, твердження відповідача щодо порушення позивачем вимог пункту 203.2 статті 203 ПК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються матеріалами справи. Жодних належних та допустимих доказів зворотного відповідач суду не надав.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним із порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДФС у Рівненській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем в порушення вимог п.57.1 ст.57 ПК України несвоєчасно сплачено податкові зобов'язання, визначені в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року, реєстраційний № у розмірі 863 804,00 грн., граничний строк сплати 30.09.2017, фактично погашено за рахунок подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань, реєстраційний № від 12.10.2017 року. Відповідно на момент погашення в картці особового рахунку в автоматичному режимі нарахувався штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань згідно з п.126.1 ст.126 ПК України у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» з 07.02.2012 перебуває на обліку у Головному управління ДФС у Рівненській області, з 01.07.2016 зареєстроване платником податку на додану вартість .

25.10.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» самостійно визначеного .

За результатами проведеної перевірки складено акт №14/17-00-50-01/38059155 від 25.10.2017, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість у поданій податковій декларації за податковий період (звітний) період, а саме: порушення пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України.

На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2017 №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем податок на додану вартість у сумі 86380,40 грн.

За результатами розгляду скарги позивача на вказане податкове повідомлення-рішення рішенням ДФС у Рівненській області від 01.02.2018 №3364/6/99-99-11-03-01-25 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2017 - без змін.

Також встановлено, що 19.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року. Відповідно до рядка 9 даної декларації «Усього податкових зобов'язань (сума значень рядків(1.1 + 1.2 + 4.1 + 4.2 + 6 (-/+) + 7 (-/+) + 8) колонки Б)» сума податку на додану вартість становить 2 380 127 грн., відповідно до рядка 17 «Усього податкового кредиту (сума значень рядків (10.1 + 10.2 + 11.1 + 11.2 + 12 + 13(-/+) + 14(-/+) + 15 (-/+) +16 (-/+) колонки Б))» сума податку на додану вартість становить 1 516 323 грн. У рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 9-рядок 17 декларації (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету)» сума податку на додану вартість становить 863 804 грн.

12.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» подало до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2017. Згідно з рядком 9 даного розрахунку «Усього за розділом І» сума податку на додану вартість становить 2380127 грн., відповідно до рядка 17 «Усього за розділом II» сума податку на додану вартість (уточнений показник) становить 2764584 грн. У рядку У рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 9-рядок 17 декларації (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету)» вказана сума податку на додану вартість «- 863804 грн.», а в рядку 21 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» - 384 457 грн.

Зі змісту облікової картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» видно, що у зв'язку з подачею податкової декларації за серпень 2017 в обліковій картці позивача 30.09.2017 ПДВ в сумі 863804 грн. відображено як недоїмку, а за наслідками подачі позивачем уточнюючого розрахунку 12.10.2017 - як погашення недоїмки.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пункту 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами статті 203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Отже, позивач, виявивши помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, надіслав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість та зменшив свої зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за серпень 2017.

Абзацом першим пункту 126.1 статті 126 ПК України встановлено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, штраф нараховується на суму невчасно погашеного податкового боргу.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Положеннями статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України».

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, податковий борг, про який йде мова в ст.126 ПК України, може бути погашено коштами та іншим майном (майновими правами) платника податків. Податковий борг не може бути погашений шляхом подання уточнюючих розрахунків із зазначенням в них більшої суми податкового кредиту аніж ті суми, які були задекларовані раніше, що в свою чергу, призвело до зменшення податкових зобов'язань позивача.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Світанок- Агрозахід» у відповідності до вимог статті 50 ПК України уточнюючого розрахунку від 12.10.2017, яким збільшено суму самостійно визначеного податкового кредиту, не є тотожним поняттю «погашення податкового боргу», тобто сплатою боргу з податку на додану вартість за рахунок майна платника податків. Подання уточнюючих розрахунків тягне за собою зміну раніше задекларованих податкових зобов'язань, в даному випадку шляхом їх зменшення у зв'язку із виявленою помилкою, і не може бути прирівняно до поняття «погашення податкового боргу».

Із акту перевірки позивача від 25.10.2017 року та розрахунку штрафної санкції видно, що сума штрафних санкцій нарахована відповідачем у відсотковому відношенні не до погашеної суми податкового боргу, а до суми податкового боргу, зменшеної на підставі поданої платником податків уточнюючої податкової декларації.

Крім того, бухгалтерською довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» від 15.02.2018 підтверджено, що при поданні податкової декларації з ПДВ за серпень 2017 у позивача помилково виникло позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в розмірі 863804 грн., оскільки в програмному забезпеченні «Соната», яким користується Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД», не відображалися всі податкові накладні та вантажно-митні декларації, що підтверджується долученими до матеріалів справи сканкопіями програмного забезпечення «Соната» (а.с.22-28).

При перевірці та виявленні технічної помилки, позивачем було подано уточнюючі розрахунки за період липень-серпень 2017 та відповідно до повної інформації в уточнюючому розрахунку за серпень 2017 сума податкового зобов'язання залишилася незмінною, а сума податкового кредиту зросла і становила 2764574 грн. Тобто, фактично у вересні 2017 податкового боргу у сумі 863804 грн. у позивача не виникало. Відповідно до бухгалтерської довідки суму податкового зобов'язання в розмірі 863804 грн. товариство 12.10.2017 не сплачувало, а вказана сума була погашена за рахунок подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, покликання апелянта, викладені у висновках акту перевірки від 25.10.2017, щодо порушення позивачем вимог пункту 203.2 статті 203 ПК України не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються матеріалами справи. Жодних належних та допустимих доказів зворотного відповідач суду не надав.

Відтак, застосування відповідачем до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» штрафу в сумі 8638,40 грн. за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання, згідно з статтею 126 ПК України є безпідставне.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.11.2017 №, яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем податок на додану вартість у сумі 86 380,40 грн., не ґрунтується на нормах права, а тому правомірно скасоване судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі №817/537/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАНОК-АГРОЗАХІД» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Т. В. Онишкевич
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 28.11.2018.