Справа № 808/355/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 листопада 2018 року Справа № 808/355/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Командитного товариства «КАСТОР 17» (вул. Дніпровська, буд. 221, м.Мерефа, Харківська область, 62472, )

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69001 )

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Командитного товариства «КАСТОР 17» (далі - позивач) до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16 вересня 2016 року, яким позивачу нараховані штрафні санкції та пеня у розмірі 505 970,36 грн., з яких: штраф у розмірі 289 308,25 грн. та пеня - 216 662,11 грн.

Ухвалою суду від 02 лютого 2017 року позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали, 23 лютого 2017 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року провадження у справі відкрито, судове засідання призначено на 23 березня 2017 року.

Ухвалою суду від 23 березня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/2716/16.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання на 02 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року відкладено підготовче судове засідання на 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року здійснено заміну позивача по справі його правонаступником.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 08 листопада 2018 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 16 вересня 2016 року відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, яким позивачу нараховані штрафні санкції та пеня у розмірі 505 970,36 грн., у тому числі: штраф у розмірі 289 308,25 грн. та пеня - 216 662,11 грн. Позивач вважає зазначене рішення незаконним, оскільки в ньому зазначено, що період нарахування штрафних санкцій та пені з 21 січня 2016 року по 30 серпня 2016 року. В той же час відповідачем вже було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 31 серпня 2016 року, яким позивачу було нараховано штраф у розмірі 529141,25 грн. за період з 21 жовтня 2015 року по 29 квітня 2016 рок. Таким чином період нарахування штрафу та пені в оскаржуваному рішенні від 19 вересня 2016 року вже увійшов у попереднє рішення № від 31 серпня 2016 року. Отже відповідачем неправильно розраховано суму штрафних санкцій та пені в оскаржуваному рішенні.

Представник Командитного товариства "КАСТОР 17" в судове засідання не прибув, 06 листопада 2018 року від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№32796 від 17 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що за даними інформаційної системи органу доходів і зборів самостійно нараховані Командитним товариством "КАСТОР 17" суми єдиного внеску по звіту за грудень 2015 року сплачено платником з затримкою від 100 до 189 календарних днів, та по звіту за січень 2016 року сплачено платником з затримкою від 156 до 190 календарних днів. У звязку з викладеним рішенням № від 31 серпня 2016 року за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 січня 2016 по 30 серпня 2016 року позивачу нараховано штраф у сумі 289308,25 грн., пеню у загальній сумі 216662,11 грн.

Представник Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, 08 листопада 2018 року надав суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

16 вересня 2016 року відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1, яким позивачу нараховані штрафні санкції та пеня у розмірі 505 970,36 грн., з яких: штраф у розмірі 289 308,25 грн. та пеня - 216 662,11 грн. У рішенні зазначено, що пеню нараховано за період з 21 січня 2016 року до 30 серпня 2016 року.

Командитне товариство "КАСТОР 17" оскаржило рішення № НОМЕР_1 від 16 вересня 2016 року в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Запорізькій області та Державної фіскальної служби України. Скарги залишено без задоволення.

Позивач не погоджуючись із рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 16 вересня 2016 року звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до частини 7 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно пункту 1 частини 10 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно частини 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів накладає штраф на платника єдиного внеску у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За правилами частини 10 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 13 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Частиною 14 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами (далі - фіскальні органи) визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затверджена Наказ Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Судом встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачені суми єдиного внеску по звіту за грудень 2015 року та січень 2016 року, у звязку з чим відповідачем 16 вересня 2016 року винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1, яким позивачу нараховані штрафні санкції та пеня у розмірі 505 970,36 грн., з яких: штраф у розмірі 289 308,25 грн. та пеня - 216 662,11 грн. У рішенні зазначено, що пеню нараховано за період з 21 січня 2016 року до 30 серпня 2016 року.

Разом з тим судом встановлено, що відповідачем рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 серпня 2016 року № позивачу нараховані штрафні санкції та пеня у розмірі 811141,19 грн., з яких: штраф у розмірі 529141,45 грн. та пеня 281999,74 грн. У рішенні зазначено, що пеню нараховано за період з 21 жовтня 2015 року до 29 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 23 березня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/2716/16, оскільки предметом розгляду справи №808/2716/16 є визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 серпня 2016 року №.

Ухвалою суду від 23 січня 2018 року по справі №808/2716/16 позовну заяву Командитного товариство «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31 серпня 2016 року № залишено без розгляду.

Судом отримано копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду від 23 січня 2018 року по справі №808/2716/16 05 вересня 2018 року, у звязку з чим ухвалою суду від 10 вересня 2018 року провадження у справі №808/355/17 поновлено.

За приписами підпункту 2 пункту 2 Розділу VII Інструкції відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, фіскальні органи за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладають штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Дослідивши вищенаведені рішення та розрахунки штрафних санкцій до таких рішень суд зясував, що рішенням № від 16 вересня 2016 року позивачу повторно нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки період нарахування пені в цьому рішенні частково вже увійшов у попереднє рішення від 31 серпня 2016 року №. Зокрема період пені з 21 січня 2016 року по 29 квітня 2016 року у сумі 17352,26 грн.

Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем всупереч вимог вищезазначених норм фактично двічі притягнув позивача до відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, отже такі дії є протиправними, отже рішення від 16 вересня 2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним в частині нарахування позивачу пені з 21 січня 2016 року по 29 квітня 2016 року у сумі 17352,26 грн., тому підлягає скасуванню в цій частині.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем частково доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення від 16 вересня 2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними, частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За вимогами частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність присудити на користь Командитного товариства «КАСТОР 17» (вул. Дніпровська, буд. 221, м.Мерефа, Харківська область, 62472, ) 607,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Командитного товариства "КАСТОР 17" (вул. Дніпровська, буд. 221, м.Мерефа, Харківська область, 62472, ) до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69001 ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 16 вересня 2016 року в частині нарахування пені за період з 21 січня 2016 року по 29 квітня 2016 року у сумі 17352,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Командитного товариства "КАСТОР 17" (вул. Дніпровська, буд. 221, м.Мерефа, Харківська область, 62472, ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69001 ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 607,92 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 листопада 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов