Справа № 810/2605/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

27 листопада 2018 року

справа №810/2605/15

адміністративне провадження №К/9901/7525/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І .Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у складі судді Волкова А.С. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у складі суддів Гром Л.М., Бєлової Л.В., Міщука М.С. у справі № 810/2605/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання дій протиправними, стягнення надміру сплачених митних платежів,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - митний орган, відповідач у справі), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - другий відповідач у справі) про визнання протиправними дій Київської міської митниці ДФС щодо відмови у поверненні позивачу надміру сплачених митних платежів відповідно до заяви від 18 травня 2015 року вих. №УРБ10/14-2160; стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів, а саме податку на додану вартість у сумі 986578,42 грн. та ввізного мита в сумі 196198,34 грн.

Позов мотивований тим, що рішення митного органу про коригування визначеної Товаристовом митної вартості товарів скасовані в судовому порядку, у зв'язку з чим Товариство звернулося до останнього із заявою про повернення надміру сплачених за такими рішеннями митних платежів, але отримало відмову.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року, позов задоволено, визнано протиправним рішення Київської міської митниці ДФС, викладене у листі від 10 червня 2015 року № 3589/10/26-70-25-01-02, про відмову у поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд " надміру сплачених митних платежів відповідно до заяви від 18 травня 2015 вих. № УРБ10/14-2160; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фоззі-Фуд" надміру сплачені митні платежі у загальній сумі 1182776 (один мільйон сто вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят шість) гривень 76 коп., з яких: 986578 (дев'ятсот вісімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят вісім) гривень 42 коп. - податку на додану вартість; 196198 (сто дев'яносто шість тисяч сто дев'яносто вісім) гривень 34 коп. - ввізного мита.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що право Товариства на повернення надміру сплачених митних платежів підтверджено в результаті визнання протиправними і скасування у судовому порядку рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, з якими Товариство не погодилось, але сплатило на їх підставі фінансові гарантії у вигляді різниці між митними вартостями товарів, визначеними Товариством та митними вартостями товарів, визначеними митним органом. Позаяк Товариство виконало встановлені законодавством вимоги, звернувшись до митного органу із відповідною заявою та пакетом документів, відмова митного органу у поверненні надміру сплачених сум митних платежів є протиправною.

У березні 2016 року митний орган подав касаційну скаргу на судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2016 року (суддя Швед Е.Ю.) відкрито касаційне провадждення, витребовану справу №810/2605/15 з суду першої інстанції.

23 січня 2018 року справу №810/2605/15 передано до Верховного Суду.

У поданій касаційній скарзі митний орган із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення цих судів та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову. Зазначає про відсутність правових підстав для повернення Товариству надміру сплачених митних платежів, оскільки до відповідної заяви Товариства не дадано документів, які б підтверджували суму таких платежів. Судові рішення, якими скасовані рішення митного органу про коригування митної вартості, а також митні декларації, за якими прийняті рішення про коригування митноїх вартості, такими документами не вважає. Повторює доводи, наведені в судових процесах у попередніх інстанціях. В частині обраного способу правового захисту шляхом стягнення надміру сплачених сум зазначає, що такий спосіб суперечить правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 2 лютого 2016 року у справі №804/14800/14.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування в них норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.

Впродовж серпня 2012 - січня 2014 року Товариство з метою митного оформлення імпортованих товарів (продукти харчування, промислові товари) подавало до митного органу митні декларації, в яких митну вартість товарів визначало за основним методом.

У зв'язку з коригуванням у бік збільшення заявленої Товариством митної вартості, останнє оскаржувало в судовому порядку відповідні рішення митного органу.

Судовими рішеннями суду першої інстанції в адміністративних справах №826/3031/13-а, №810/5485/14, №810/3965/14, №810/3049/14, №810/4173/14, №826/1880/13-а, №826/7822/13-а, №810/1376/14, №810/2391/14, №810/3822/14, №810/4580/14, №826/19773/13-а, які залишені без змін в ході апеляційного перегляду (набули законної сили) і не були скасовані в результаті касаційного перегляду, визнано протиправними і скасовано 41 рішення про коригування митної вартості товарів, сукупний розмір надміру сплачених митних платежів (розмір різниці між нарахованими Товариством та митним органом платежами) за якими становить 1 182 776,76 грн (з них 986 578,42 грн - з податку на долдану вартість та 196 198,34 - з ввізного мита).

У травні 2015 року Товариство звернулося до митного органу із заявою вих. № УРБ 10/14-2160 від 18 травня 2015 року про повернення надміру сплачених коштів у загальній сумі 1182776,76 грн, до якої долучено копію наказу про призначення директора та головного бухгалтера Товариства, оригінал довідки про відсутність заборгованості перед бюджетом №11939/10/28-10-23-26 від 14 травня 2015 року, копії перерахованих рішень судів, а також копії митних декларацій за якими товар було випущено у вільний обіг для підтвердження суми надміру сплачених коштів.

Листом від 10 червня 2015 року вих. №3589/10/26-70-25-01-02 митний орган відмовив позивачу у поверненні надміру сплачених коштів, обґрунтувавши відмову тим, що питання повернення коштів не було предметом розгляду в усіх перелічених справах, а тому у митного органу відсутні правові підстави для повернення коштів із державного бюджету.

Порядок і умови повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів встановлені статтею 301 Митного кодексу України 2012 року, статтею 43 Податкового кодексу України і статтею 45 Бюджетного кодексу України, положення яких вимагають дотримання певної процедури.

Така процедура передбачена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 №618 (зареєстровано Міністерством юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364), який є нормативно- правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню у межах спірних відносин відповідно до положень частини 2 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у встановленому порядку та за наявності передбачених законом підстав звернувся до митного органу для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів. Проте, митний орган, у порушення закону, відмовився від виконання своїх обов'язків, не здійснив ніяких дій щодо повернення надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За правилами пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно з абзацами першим, другим, дванадцятим пункту 1, пунктами 2, 3, 4 розділу ІІІ зазначеного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків-юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ митних платежів митного органу перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з'ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості, митного контролю і митного оформлення, декларант може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.

Якщо суд визнає рішення або дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), та Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 № 611/147 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У справі, що розглядається, судами встановлено, що відповідачем за результатами отриманої заяви Товариства не вжито заходів та не вчинено дій, визначених наведеними нормативно-правовими актами, а тому їх висновок про наявність у спірному випадку підстав для повернення Товариству надміру сплачених сум митних платежів ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Позаяк митний орган не спростовує ні правильність сум, заявлених Товариством до повернення, ані зазначає про порушення порядку звернення із відповідною заявою, Суд вважає правильною правову оцінку обставин справи, здійснену судами попередніх інстанцій.

Доводи митного органу про неврахування правової позиції Верховного Суду України згідно постанови від 2 лютого 2016 року у справі №804/14800/14 в частині обраного способу правового захисту Суд оцінює критично - з огляду на те, що оскаржене судове рішення суду першої інстанції винесене у серпні 2015 року.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги митного органу без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі №810/2605/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер