Справа № 815/2412/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2412/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
Місце та час укладення судового рішення « 16:33», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 18.07.2018 р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», треті особи Міністерство юстиції України, ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 38063464 від 10.11.2017р., запис про право власності №23300675 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування позову зазначено, що державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» протиправно здійснив реєстрацію спірного запису, оскільки оскаржений запис про право власності суперечить резолютивній частині рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010, яким було вирішено спір між позивачем та третьою особою щодо права власності та користування житловим будинком.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2018р. закрито провадження у справі з роз'ясненням, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами пункту 1 частини 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що спір про право власності між позивачем та третьою особою вирішений рішенням Київського районного суду м.Одеси у справі №2-300/2010 від 06.10.2010р., яким визнано за третьою особою ОСОБА_2 право власності на: ? частку житлового будинку по АДРЕСА_1, що складається з приміщень загальною площею 70кв.м., в тому числі житловою 47,9кв.м., з надвірних споруд - водопровідна шахта 3; ? частку огорож та мостіння. Позивачу виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомості ? частку, що складається з приміщень будинку, погрібу, загальною площею 79,2кв.м., в тому числі житловою 38,2кв.м., з надвірних споруд гаражу, ? частку огорожі, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337га по АДРЕСА_2 /а.с.139-140/

Після набрання рішенням суду законної сили, не отримавши дозволу від позивача, ОСОБА_2 провела незаконну реконструкцію, здійснила дверний отвір з кімнати свого будинку на дах будинку ОСОБА_1, здійснила на даху переобладнання, віконні отвори, перегородки, обмеживши позивачу доступ до даху і утворивши зі своєю частиною будинку фактично один об'єкт.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017р. у справі №1512/6795/2012 зобов'язано ОСОБА_2 привести приміщення горища за адресою: АДРЕСА_1, розташованого над приміщеннями 1-1, 1-2 основної частини житлового будинку під літерою "А" і над приміщеннями 1-9 прибудови під літерою "А1" в первинний стан станом на 26.11.2010 року шляхом розібрання перегородки, оздоблювальних покриттів та підлог, віконних склопакетів з наступним відновленням покрівлі даху, розібрання дверного блоку, радіаторів системи опалення, закладення дверного прорізу коридору другого поверху. /а.с. 51-55/

Отже, спір про право власності та користування житловим будинком був повністю вирішений зазначеними судовими рішеннями.

Разом з тим, на думку позивача, державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» протиправно здійснив реєстрацію спірного запису про право власності, оскільки ним фактично був зареєстрований інший об'єкт, ніж зазначений в рішенні суду, що призвело до порушення його прав.

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Згідно з пунктами 1, 2 частин 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Крім того, ст..24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічено підстави відмови для державної реєстрації.

Отже, державний реєстратор зобов'язаний перевірити подані документи на відповідність вимогам цього Закону та на відповідність заявленим правам.

Частиною 4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Тобто, при проведенні державної реєстрації відповідач був зобов'язаний перевірити подані документи на відповідність вимогам чинного законодавства, що не було виконано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Таким чином, оскільки предметом розгляду у справі є відповідність закону реєстраційної дії, а не спірність питання щодо права власності чи користування житловим будинком, тому судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спір у справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, з підстав того, що суд належним чином не визначив характер спору, суб'єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо належності спору до юрисдикції цивільного суду.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 21.09.2018р. у справі №810/881/15; Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі №820/2675/17.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при вирішенні справи помилково застосував норми процесуального права, тому ухвала суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року про закриття провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.