Справа № 826/15551/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

21 листопада 2018 року м. Київ № 826/15551/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменко В.А., Огурцова О.П., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів

За позовом ОСОБА_1
до третя особа Кабінету Міністрів України Фонд державного майна України

про визнання протиправною та нечинною Постанови КМУ №190 від 21.03.2018 р.
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 190 від 21.03.2018 "Деякі питання призначення керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки та членів їх наглядових рад".

Ухвалою суду від 28.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання на 24.07.2018 о 13:30 год.

Ухвалою суду від 08.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Фонд державного майна України.

21.11.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії Постанови Кабінету Міністрів України № 190 від 21.03.2018 "Деякі питання призначення керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки та членів їх наглядових рад".

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваною постановою порушуються його права та інтереси, як претендента на зайняття відповідних посад, якого з прийняттям оскаржуваної постанови такої можливості позбавлено. Оскаржувана постанова застосована до позивача в частині безпідставного припинення належно розпочатих і проведених конкурсних відборів, що позбавило позивача права претендувати на подальше призначення на посади незалежних членів наглядових рад.

В судовому засіданні позивач підтримав подану заяву та посилався на явну незаконність прийнятої Постанови.

Представники відповідача та третьої особи заперечували щодо заяви про забезпечення адміністративного позову та просили суд відмовити у задоволенні даної заяви. Вказали, що забезпечення позову у спосіб який просить позивач фактично буде вирішенням справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Згідно із ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглянувши подану заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи з пов'язаності обраних заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, який вказує позивач, оскільки на час вирішення клопотання позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або дійти висновку, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Інших обставин, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому спричинити порушення прав та інтересів позивача, або призвести до виникнення складнощів у їх відновленні, позивачем не наведено та судом не встановлено, відповідних доказів до матеріалів справи позивачем не надано.

Посилання позивача на очевидність протиправності оскаржуваної постанови суд не приймає, оскільки жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, до одержання від відповідачів відзивів, а від третіх осіб пояснень, суд вважає передчасними посилання позивача на очевидну протиправність оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов