Справа № 2240/3033/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3033/18 Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

26 листопада 2018 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника позивача - Попель О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Україна" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року (головуючий суддя Салюк П.І.) у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Україна", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради, треті особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фермерське господарство "Михайлівські землі", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Україна" звернулось до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення реєстраторів виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

індексний номер 42140918 від 19.07.2018. яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1.9681 га. укладений між ФГ "Михайлівські землі" та ОСОБА_5;

індексний номер 42142341 від 19.07.2018. яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,968 га, укладений між ФГ "Михайлівські землі" та ОСОБА_3;

індексний номер 42142300 від 19.07.2018. яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 1,97 га, укладений між ФГ "Михайлівські землі" та ОСОБА_4.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, посилаючись на порушення окружним судом норм матеріального та процесуального права, відсутність всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, просив скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив доводи апеляційної скарги позивача, як такі, що не знаходять свого підтвердження дійсними обставинами справи та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали окружного суду.

Відзивів від інших учасників справи до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та треті особи явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом розгляду в межах даної справи є спір, що виник стосовно подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянки.

Суд першої інстанції, зазначивши, що спірні правовідносини пов'язанні з невиконанням умов цивільно-правової угоди, дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, як спір про право.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи і доводам апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права оренди і відсутністю такого права у Фермерського господарства "Михайлівські землі" і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно врахував те, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача щодо права на спірну земельну ділянку, яке підлягає державній реєстрації.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Також колегія суддів вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб'єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Такий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, відступивши від своїх попередніх висновків щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Україна".

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтею 320 КАС України, за яких ухвала суду підлягає скасуванню, а наведені апелянтом доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Україна" залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30.11.2018

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.