Справа № 522/23331/16-а
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2/522/3763/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засідання з залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними дій посадових осіб, скасування постанови про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2016 року №037/16 та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 02 грудня 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради, в якому просить визнати дії посадових осіб Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради протиправними, визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення №037/16 від 08.11.2016 року та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 24.10.2016 року по 28.10.2016 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради було здійснено позапланову перевірку, в результаті якої було складено акт, постанову про адміністративне правопорушення №037/16 від 08.11.2016 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року, які позивач вважає незаконними, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім при проведення обстеження квартири АДРЕСА_1 і не повідомлявся про перевірку, а саме обстеження квартири проведене головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 УДАБК ОМР Дацюком О.О. через дірку в горищному перекритті за допомогою селфі-палки та мобільного телефону; строк проведення позапланової перевірки перевищив встановлений п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, термін; ОСОБА_1 не проживає в АДРЕСА_8 та не виконував жодних ремонтно-будівельних робіт у вказаній квартирі та не є власником горішнього приміщення, до якого відноситься «перекриття під дахом», сам власник горішнього приміщення до перевірки взагалі не долучався, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_7 власниками квартири №4 є ще 8 фізичних осіб, при цьому частка ОСОБА_1 в натурі не виділена; припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протокол про адміністративне правопорушення взагалі не підписані; будівельні роботи, що здійснювалися позивачем у частині квартири АДРЕСА_2, не потребують видачі дозволів з боку державних органів, не є самочинним будівництвом та не є реконструкцією в розумінні чинного законодавства України.

Провадження у справі відкрито 15 грудня 2016 року.

26 січня 2017 року представником відповідача подані заперечення проти адміністративного позову, в яких представник відповідача посилається на наступне. Позивач у адміністративному позові посилається на договір дарування від 17.06.2016 року, копію якого не надав. Згідно з п.3.1. договору дарування, дарувальник (ОСОБА_5) стверджує, що самовільних переобладнань предмету договору (445/1000 часток у праві приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3) немає. У листі (вх. № 01-10/189-ЗГ) Позивач зазначає про звернення до Міністерства регіонального розвитку, але письмову відповідь до матеріалів справи не надано. В зазначеному листі не вказано, яким чином Позивач пропонував посадовій особі провести перевірку. Позивач посилається на експертний висновок від 12.09.2016 року, копію якого теж не надано. У висновку зазначається, що у квартирі здійснено демонтаж перегородок, які на момент обстеження експертом (Вихрист В.Л.) відсутні.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 24ДАБК від 04.10.2016 року та колективної скарги від 12.09.2016 року № 01-10/86-ЗГ було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до направлення про проведення позапланової перевірки з 24.10.2016 до 28.10.2016 року (строк проведення), головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління Дацюком О.О. під час проведення позапланової перевірки проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_4, встановлено, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 були виконані будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом демонтажу внутрішньої стінової перегородки та частини перекриття під дахом без отримання права на виконання таких робіт. Таким чином строк проведення перевірки не порушено.

Під час проведення перевірки, вказаними громадянами пред'явлені паспорти громадянина України, копія договору дарування, технічний паспорт та інші. Тому суб'єкти містобудування були встановлені та присутні. Також, зазначеним особам було пред'явлено службове посвідчення головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 Управління Дацюка О.О. За результатом проведеної перевірки було складено відповідні Акт, Протокол та Припис. Згідно з ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, підписаний головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління Дацюком О.О. Крім того, Позивачем не надано жодних доказів, що стосовно того, що демонтовані перегородки не є капітальними несучими стінами, та не підтверджено, що наявний отвір виник саме у результаті пожежі. Про розгляд адміністративної справи Позивач був належним чином завчасно поінформований. Інші обставини викладені у Постанові по справі про адміністративне правопорушення № 037/16 від 08.11.2016 року.

З огляду на вищенаведене, представник відповідача вважає, що посадова особа діяла правомірно, Постанова по справі про адміністративне право порушення винесена на підставі та за результатом всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова є законною та обґрунтованою. Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил є законним та обґрунтований, виданий на підставі всебічної та повної перевірки, відповідає вимогам законодавства. Крім того, представник відповідача посилається на те, у Приморському районному суді м. Одеси слухається аналогічна справа (№ 522/22292/16а), за позовом співвласника ОСОБА_7

Ухвалою суду від 24 листопада 2017 року по справі призначено судову будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання : Як можна визначити роботи, які були виконані на території квартири АДРЕСА_1? Чи підпадають вони під термін «реконструкція»? Чи потребують роботи, які були виконані на території квартири АДРЕСА_1, отримання документів, що дають право на їх виконання, згідно з чинним законодавством? Якою технічною причиною викликана відсутність частини перекриття під дахом квартири АДРЕСА_1? Чи з'явилося часткове руйнування перекриття під дахом квартири АДРЕСА_1 у наслідок дій власників зазначеної квартири? Чи виконували демонтовані в квартирі АДРЕСА_1 внутрішні стінові перегородки функції капітальних несучіх стін, несучіх конструкцій?

Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

12 вересня 2018 року справа повернута з експертної установи без експертного висновку через не оплату рахунку вартості експертизи.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 10 ч.1 Перехідних Положень (розділ VІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу адміністративного судочинства України (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 жовтня 2018 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій послався на наступне. В тексті акту перевірки від 28.10.2016 року, що оскаржується, зазначено, що в ході перевірки встановлено, гр. ОСОБА_8 здійснила будівельні роботи з реконструкції вказаної квартири №4 шляхом демонтажу внутрішньої стінової перегородки та частини перекриття під дахом. Таким чином, за результатами проведеної перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були виконані будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_5 шляхом демонтажу внутрішньої стінової перегородки та частини перекриття під дахом без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Разом з тим, ч. 1 ст. 37 вказаного закону (в редакції, чинній на момент перевірки) вказано, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідач вважає, що роботи, проведені власниками 445/1000 кв.№4 потребували отримання дозволу на їх виконання, оскільки не зазначені у «переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання» згідно до постанови КМУ №406 від 07.06.2017, що була прийнята відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте слід зазначити, що даний перелік, так само як і статті 34, 35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» регулюють порядок виконання саме будівельних робіт. В акті від 28.10.2016 інспектор ДАБК приходить до висновку, що роботи, проведені у кв.№4, відносяться до будівельних робіт, виходячи з наступних визначень (наведено як у акті)."У відповідності до п.3.2. ДБНА.2.2-3-2014 ... Будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва" «відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 ... Реконструкція це перебудова з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв'язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників».

Проте, наведена в тексті оскаржуваного акту цитата не відповідає фактичному тексту ДБН В.3.2-2-2009, на який посилається відповідач, а у дійсності викладена наступним чином (пункт 3.2. ДБН В.3.2-2-2009, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України» від 22 липня 2009 року № 295): «Реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир. загальної і житлової площі тощо у зв'язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників». Отже, інспектор свідомо викривив текст нормативного документу, змінивши сферу застосування наведеного визначення з робіт у масштабах будинку в цілому на роботи у масштабах окремої квартири, тобто взявши окрему квартиру у якості об'єкта будівництва. Фактично ж, зазначені роботи взагалі не підпадають під визначення «будівельних робіт» або «реконструкції». Висновок 05-12/17 «ПП Проект» дає пояснення з цього приводу: всі роботи, які були виконані на території квартирі № 4 житлового будинку АДРЕСА_2, не мали впливу на несучі конструкції будинку та відносяться до перепланування, згідно визначення, яке міститься у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 - Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна: Не належать до самочинного будівництва:... для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень: отже, такі роботи не належать до самочинного будівництва. Крім того, щодо робіт у межах окремих квартир багатоквартирних будинків у ст.152 (Порядок проведення переобладнання і перепланування приміщень приватного житлового фонду) Житлового кодексу України зазначено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об 'єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно висновку експерта №355/1 судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2018 року встановлено, що отвори у горищному приміщенні над кв. АДРЕСА_2 є пошкодженнями, спричиненими сукупністю чинників та не відносяться до втручання в несучі конструкції. Також згідно висновку встановлено, що за результатами обстеження даної квартири встановлено відсутність втручання в несучі конструкції будівлі у результаті проведених в щі робіт.

Таким чином, роботи, що були проведені власниками 445/1000 кв.№4 відносяться до перепланування і не є «будівельними роботами», а отже взагалі не регулюються ст.34, 35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою КМУ №406 від 07.06.2017 року.

В зв?язку з цим, представник позивача важає, що відповідач прийшов до помилкового визначення складу правопорушення, його правової кваліфікації, у зв'язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який зазначєно в акті перевірки від 28.10.2016 року. Щодо повноважень відповідача на здійснення перевірки, то Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю на дату складання акту перевірки, що оскаржується, був передбачений Постановою Кабінету міністрів України 23.05.2011 року №533 Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Абзац 2, 3 пункту 1 вказаного Порядку передбачають, що Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на дату перевірки) передбачено, що надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних рад - щодо об'єктів І, II, III категорій складності, розташованих в межах відповідних населених пунктів; виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад - щодо об'єктів І, II, III, IV категорій складності, розташованих в межах відповідних міст. В акті про проведення перевірки, що оскаржується, зазначено, що будинок за адресою АДРЕСА_2 є пам'яткою місцевого значення та відноситься до IV категорії складності. Однак, відповідно до абз. 2 п. 4.14 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва, затвердженого Наказом Мінрегіону України від 14.05.2013 №195 при виконанні поточного ремонту, перепланування, та/або переобладнання окремих приміщень (квартир) без втручання в несучі та огороджувальні конструкції, а також інженерні системи об'єкта, клас наслідків відповідальності) та категорію складності не визначають. Отже, оскільки у квартирі АДРЕСА_5 було виконано перепланування без втручання в несучі конструкції, а клас наслідків у такому випадку взагалі не визначають, то перевірку Відповідачем здійснено з перевищенням повноважень, передбачених ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже здійснено неналежним суб'єктом. Зважаючи на викладене, представник позивача вважає доводи відповідача безпідставними, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підтвердження своїх доводів представник позивача надає висновок № 05-12/17 будівельно-технічного дослідження за результатами натурного обстеження квартири АДРЕСА_2, що виконаний ПП «ПРОЕКТ» 05.12.2017 року на замову ОСОБА_8 та висновок експерта № 355/1 судової будівельно-технічної експертизи, що виконаний судовим експертом Долгих М.Є. 01.10.2018 року на замовлення ОСОБА_1

Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради надав заяву, якою просив провести судове засідання за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

17.06.2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на підставі договору дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Муль Н.С. за реєстровим № 531, було отримано у власність 445/1000 часток квартири спільного заселення АДРЕСА_2

За результатами проведення перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 УДАБК ОМР Дацюком О.О., що здійснювалася за колективною скаргою мешканців будинку № АДРЕСА_2, складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.10.2016 року.

Відповідно до даного Акту встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були виконані будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_6, шляхом демонтажу внутрішньої стінової перегородки та частини перекриття під дахом без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч.1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами позапланової перевірки, проведеної на об?єкті будівництва, реконструкції квартири АДРЕСА_2 яка проведена відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 видано припис головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 УДАБК ОМР Дацюка О.О. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким поставлено вимогу усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 28.11.2016 року.

Крім того, 28.10.2016 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 УДАБК ОМР Дацюком О.О. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, яким разом з ОСОБА_7 були виконані будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_6, шляхом демонтажу внутрішньої стінової перегородки та частини перекриття під дахом без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч.1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за що передбачена ч.9 ст. 96 КУпАП, та вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення буде відбуватися 08.11.2016 року о 10.00 годині у приміщенні УДАБК ОМР.

Відповідно до постанови № 037/15 по справі про адміністративне правопорушення від 08.11.2016 року, яка винесена заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу №1 УДАБК ОМР Якименко Р.К., ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_7, РНОКПП НОМЕР_1) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11900 грн.

Судом встановлено, що оспорювані припис та постанова містять підписи особи, яка їх вчинила.

Відповідно до ч.9 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів IV категорії складності, тягне за собою накладення штрафу від шестисот (10200 грн.) до семисот (11900 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що згідно рішення Одеського облвиконкому № 480 від 15.08.1985 року, наказу Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 року № 728/0/16-08, будинок за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до пам'яток місцевого значення, має охоронний номер у Держреєстрі 708-Од.

Об'єкт за вищевказаною адресою, відповідно до порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557, відноситься до IV категорії складності.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт": реконструкція - це перебудова з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, кількості житлових квартир, загальної та житлової площі тощо, у зв'язку із зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників.

«Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, визначено:

«Капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об'єкта та його техніко - економічних показників.»

«Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.»

Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Таким чином, суд робить висновок, що знесення внутрішніх стін в об'єкті, що є пам'ятником архітектури, з метою зміни загальної та житлової площі та порушення конструкції приміщення горища є реконструкцією, а не ремонтом. При цьому, Позивачем не надано доказів наявності проекту реконструкції чи/та дозволу на реконструкцію частини квартири АДРЕСА_2.

Згідно з абз.4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію та видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів IV і V категорії складності.

Посилання представника позивача на п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентарізації обєктів нерухомого майна, що затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001 року та на ст. 152 ЖК України, в частині відсутності законодавчої необхідності на отримання дозволу по переплануванню квартири не може бути прийнята судом до уваги, оскільки здійснена власниками реконструкція в об?єкті IV і V категорії складності потребує розробки проекту та отримання дозволу на будівництво.

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Суд не приймає до уваги висновок експерта № 355/1 від 01.10.2018 року, оскільки він не спростовує правомірність дій посадових осіб Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради при проведенні позапланової перевірки та не стосується спірних адміністративних правовідносин. Щодо висновку № 05-12/17 будівельно-технічного дослідження за результатами натурного обстеження квартири АДРЕСА_2, що виконаний ПП «ПРОЕКТ» 05.12.2017 року на замову ОСОБА_8, то суд не може прийняти його у вигляді доказу, оскільки він проведений на замовлення особи, яка не є стороною по справі.

Посилання позивача на те, що перевірка була проведена без його участі, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та пункту 5 Порядку №553 обов'язку повідомляти завчасно суб'єкт господарювання, який здійснює свою діяльність у сфері містобудування про перевірку, Державна архітектурно-будівельна інспекція не має, так як, це право, а не обов'язок суб'єкта містобудування бути присутнім під час здійснення контролю.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, які б спростовували те, що він не був присутнім під час проведення перевірки.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція, яка викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/16, полягає в тому, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (ст. 77 КАС України в редакції 15.12.2017 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України). Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, суд враховує, що постановою від 14.06.2017 року у справі № 522/22292/16а за позовом ОСОБА_7 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання дій неправомірними та скасування постанови, який заявлено з аналогічних підстав до позову ОСОБА_1, відмовлено у задоволенні вимог позивача. Постанова залишена в силі апеляційною інстанцією 17.01.2018 року.

Крім того, Згідно Указу Президента України від 08.04.2011р. №439/2011 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 9 Порядку, Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що дії власників частини квартири АДРЕСА_2, зокрема ОСОБА_1, є такими, що порушили вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» як відображено в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.10.2016 року за що передбачено відповідальність, а тому дії головного спеціалісту інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради Дацюка О.О. при проведенні позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил є правомірними, а оскаржувані постанова про адміністративне правопорушення №037/16 від 08.11.2016 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року, є такими, що прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, та відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 242-245 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними дій посадових осіб, скасування постанови про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2016 року №037/16 та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.10.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

16.11.2018