Справа № 1940/1779/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1779/18

26 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В.-сервіс" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 13.06.2018 року №292/438/16-3/13-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. сервіс» (надалі позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 13 червня 2018 року №292/438/16-3/13-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчиненні на ринках фінансових послуг, прийняту Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою департаменту регулювання та нагляду за надання фінансових послуг фінансовими компаніями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ОСОБА_2 від 13 червня 2018 року №292/438/16-3/13-П на ТОВ «Р.Е.Й.В. сервіс» накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. за порушення, вчинені на ринках фінансових послуг. Позивач вважає, що накладення відповідачем штрафу не відповідає вимогам принципів обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та дотриманості необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача та цілями, на досягнення яких спрямована постанова. У письмовій позовній заяві позивач звертає увагу суду на тому, що при здійсненні нагляду та застосуванні заходів впливу Нацкомфінпослуг зобовязана дотримуватись вимог Закону України №877 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". На думку позивача, що у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальній та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Позивач вказав, що впродовж останніх років не надав та не надає послуг фінансового лізингу, що підтверджується звітними даними за 2017 рік. Крім того, звітні дані за І квартал 2018 року було подано в межах строків визначених Порядком №3840, однак у звязку з допущеною помилкою відповідальних осіб звітні дані було подано в паперовій формі шляхом надіслання на адресу Нацкомфінпослуг. Таким чином, жодних негативних наслідків для інших учасників ринку фінансових послуг ТОВ «Р.Е.Й.В-сервіс» не спричинило. Тому, на думку сторони позивача, рішення відповідача про застосування штрафу не відповідає чинному законодавству України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. - сервіс» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 26 вересня 2018 року. У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 22 жовтня 2018 року о 09:30 год.

Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги, заперечує проти них у повному обсязі, оскільки вони є необґрунтованими. Вважає, що зазначені Товариством причини неподання фінансової звітності не дають підстав для звільнення від відповідальності за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг. Крім того, відповідно до поданої Товариством заяви, позивачем визнано факт подання звітності у паперовій формі, що пояснювалось допущеною помилкою відповідальних осіб позивача. Представник відповідача також пояснив, що звітність може бути подано в паперовому вигляді лише на підставі окремого рішення Нацкомфінпослуг щодо окремої фінансової установи, однак позивач із заявою про можливість подання звітності у паперовому вигляді до Нацкомфінпослуг не зверталось, вказане питання на засіданні комісії Нацкомфінпослуг не розглядалось і рішення з вказаного питання не приймалось.

22 жовтня 2018 року судове засідання у справі відкладено до 26 листопада 2018 року о 12:00 год. у звязку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

26 листопада 2018 представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Судом встановлено, що 25 травня 2018 року уповноваженими особами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено ОСОБА_1 про правопорушення, вчинені Товариством з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. сервіс» на ринку фінансових послуг, яким зафіксовано що Товариством не надано звітні дані за 1 квартал 2018 року, що свідчить про порушення ним вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме: пунктів 3,5 розділу 2, пункту 1 розділу 4 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, фінансовими установами юридичними особами публічного права, довірчими товариствами, а також юридичними особами субєктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкофінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу , затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 26.09.2017 року №3840, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2017 року за №1294/31162, в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №292/438/16-3/13-П від 13.06.2018 року застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. сервіс» штрафну санкцію у розмірі 17000,00 грн. Зазначена постанова була надіслана на адресу позивача, що підтверджується повідомленням №3781/16-8 від 16.06.2018 року.

Не погоджуючись із винесеною відповідачем постановою про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-У, ОСОБА_3 визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

В той же час, згідно з п. 4 ч. 1 ст.20 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" 12.07.2001 №2664-III (далі - ОСОБА_3 № 2664), державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом застосування уповноваженими державними органами заходів впливу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.28 Закону України №2664, Національна комісія що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема, щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Статтею 39 Закону №2664, врегульовано, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст.40 Закону №2664, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати, серед іншого, такі заходи впливу як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424 затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення № 2319).

Пунктом 2.4 розділу II Положення №2319 встановлено, що рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Приписам пункту 2.1 розділу ІІ Положення №2319 визначено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як накладання штрафу в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що в свою чергу кореспондується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону №2664. В той же час, згідно з ч.1 ст.41 Закону №2664, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за: 1) провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Суд вважає, що зазначені вище акти є спеціальними нормативно-правовими актами, що регулюють правовідносини у сфері фінансових послуг, в тому числі, відповідальність юридичних осіб за порушення у сфері фінансових послуг. Відтак, з урахуванням вищенаведеного, спірні правовідносини регулюються не тільки Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877, як про це зазначає позивач, але й іншими спеціальними нормативно - правовими актами.

Як свідчать обставини справи, відповідачем спірну постанову винесено за ненадання звітних даних за 01 квартал 2018 року, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме: пунктів 3,5 розділу 2, пункту 1 розділу 4 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, фінансовими установами юридичними особами публічного права, довірчими товариствами, а також юридичними особами субєктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 26.09.2017 року №3840, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2017 року за №1294/31162, в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг.

При цьому, ОСОБА_1 про правопорушення з повідомленням про розгляд справи був направлений на адресу позивача, що підтверджується повідомленням №3223/16-18 від 29.05.2018 року. Зі змісту даного повідомлення вбачається, що уповноважені особи позивача були наділені правом надавати пояснення під час розгляду справи стосовно порушення законодавства про фінансові послуги.

У відповідності до п.1 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, фінансовими установами - юридичними особами публічного права, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 26.09.2017 року № 3840, фінансові компанії (у тому числі фінансові компанії - управителі, фінансові компанії - адміністратори, фінансові компанії групи А і групи Б), фінансові установи - юридичні особи публічного права, довірчі товариства та лізингодавці подають звітність, передбачену цим Порядком, в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Обов'язковим реквізитом такої звітності є електронний цифровий підпис відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, звітність може бути подана лише в паперовому вигляді лише на підставі окремого рішення Нацкомфінпослуг щодо окремої фінансової установи.

Однак, під час розгляду даної адміністративної справи, судом не здобуто, а учасниками не подано до суду доказів звернення позивача до Нацкомфінпослуг щодо можливості подання звітності у паперовому вигляді.

Стороною позивача у судовому засіданні було підтверджено факт подання звітності за І квартал 2018 року у паперовій формі. Вказана інформація підтверджується також долученими до матеріалів даної адміністративної справи довідкою про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу за період з 01.01.2018 року до 31.03.2018 року, довідкою про обсяг та кількість складених та виконаних договорів з надання фінансових послуг за період з 01 квартал 2018 року.

Разом з тим, судом не береться до уваги твердження представника позивача щодо наявності помякшуючих обставин з мотиву того, що вчинене порушення не призвело до негативних наслідків для учасників ринків фінансових послуг, а також те, що позивач впродовж останніх років не надавав та не надає фінансових послуг, оскільки, на думку суду, вказане не спростовує порушення позивачем вимог чинного законодавства України.

Суд також не приймає до уваги долучені до матеріалів даної адміністративної справи довідку про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу за період з 01.10.2017 року до 31.12.2017 року, довідку про обсяг та кількість укладених та виконаних договорів з надання фінансових послуг за період з 04 квартал 2017 року, довідку про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу за період з 01.07.2017 року до 30.09.2017 року, довідку про обсяг та кількість укладених та виконаних договорів з надання фінансових послуг за період з 03 квартал 2017 року, довідку про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу за період з 01.04.2017 року до 30.06.2017 року, довідку про обсяг та кількість укладених та виконаних договорів з надання фінансових послуг за період за 02 квартал 2017 року, довідку про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу за період з 01.01.2017 року до 31.03.2017 року, довідку про обсяг та кількість складених та виконаних договорів з надання фінансових послуг за період з 01 квартал 2017 року, оскільки оскаржувана постанова стосується не надання звітних даних за 1 квартал 2018 року.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову. При цьому, суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не доведено обставин щодо неможливості надання інформації та документів, згідно вимог Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

У відповідності до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судом встановлено не подання позивачем відповідної звітності в електронній формі у встановлений законом строк, суд вважає, що відповідач правомірно виніс постанову від 13.06.2018 року № 292/438/16-3/13/П з дотриманням вимог ч.2 ст. 2 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.-сервіс» до задоволення не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позовним вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.-сервіс» відмовлено повністю, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В.-сервіс" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 13.06.2018 року №292/438/16-3/13-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Копію рішення надіслати Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.