Справа № 808/1666/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 листопада 2018 року о/об 15 год. 22 хв.Справа № 808/1666/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМ - ТЕХНОЛОГІЯ" (69095, АДРЕСА_1, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі ордеру серія ЗП № 084816 від 09.07.2018 року)

Відвідповідача ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 260/08-01-10-04 від 20.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМ - ТЕХНОЛОГІЯ" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення, видані відповідачем від 10 січня 2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 744372,50 грн. в тому числі за податковим зобов'язанням - 595498,00 грн., та штрафними санкціями 148874,50 грн. та №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 307492,50 грн. в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 245994,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 61498,50 грн.

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали, 04 червня 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Однак в період з 21 травня 2018 року по 20 червня 2018 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В. був відсутній на роботі відповідно до наказу від 04 травня 2018 року № 100 Про надання відпустки.

Так ухвалою суду від 21 червня провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 10 липня 2018 року.

10 липня 2018 року судом відкладено підготовче судове засіданні на 31 липня 2018 року про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 31 липня 2018 року провадження у справі зупинено до 18 вересня 2018 року за клопотанням представника позивача для примирення сторін.

18 вересня провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року провадження у справі зупинено до 25 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача для примирення сторін.

25 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено, про постановлено відповідну ухвалу суду.

25 жовтня 2018 року протокольною ухвалою суду, на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 КАС України (далі - КАС України), з урахуванням вимог частини 7 статті 181 КАС України, за письмовою згодою усіх учасників справи, судом призначено справу до судового розгляду по суті.

Разом з тим, протокольною ухвалою в судовому засіданні в розгляді справи оголошено перерву до 01 листопада 2018 року.

Відповідно до статті 243 КАС України 01 листопада 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на підставі висновків, викладених в Акті перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року, ГУ ДФС в Запорізькій області 10 січня 2018 року винесені податкові повідомлення - рішення: № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 744 372,50 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням - 595 498,00 грн., та штрафними санкціями 148 874,50 грн.; № НОМЕР_2, за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємству загальному розмірі 307 492,50 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 245 994,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 61 498,50 грн. Позивач вважає, що винесені контролюючим органом рішення є протиправними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню, оскільки під час проведення перевірки податковому органу у повні мірі доведено реальність здійснення господарських відносин Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», наявність об'єктів оподаткування та можливість реального здійснення операцій.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ» адміністративний позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області, в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№22520 від 18 липня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що у позивача відсутнє підтвердження здійснення фактичного отримання робіт та послуг від його контрагентів, оскільки наявність податкових накладних, актів виконаних робіт та інших первинних документів, дійсно є обов'язковою обставиною при здійсненні господарської операції, але не є очевидним доказом її виконання, так само про це безумовно не свідчить і сам факт сплати коштів. Вказує на те, що фактичного здійснення господарської операції з придбання позивачем робіт та послуг безпосередньо у контрагентів не було. Відповідні первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, оскільки, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків як позивача так і його контрагентів. Таким чином, зазначає, що податкові повідомлення-рішення 10 січня 2018 року № НОМЕР_1 та №, прийняті податковим органом на підставі та у межах чинного законодавства, а відтак не можуть бути скасованими.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі направлення від 30 листопада 2017 року №2512, виданого Головним управління ДФС у Запорізькій області, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі в рішенні ПК України) та наказу Головного управління ФДС у Запорізькій області від 30 листопада 2017 року №3296 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з TOB «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» (код СДРПОУ 36163450) за жовтень - грудень 2016 року, та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» (код СДРПОУ 40950163), TOB «ГРУФОР» (), ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код ЄДРПОУ 191230) за липень 2017 року, TOB «ХОРАС ГРУП» () за липень - серпень 2017 року, TOB «ФІНЕЙРО» () за серпень 2017 року, у т.ч. в частині подальшої реалізації товарів (послуг, робіт), в т.ч. у наступних податкових періодах.

За результатами перевірки складено Акт №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» () за жовтень-грудень 2016 року та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» (), TOB «ГРУФОР» (), ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код ЄРПОУ 191230) за липень 2017 року, TOB «ХОРАС ГРУП» () за липень-серпень 2017 року, TOB «ФІНЕЙРО» () за серпень 2017 року та в частині подальшої реалізації отриманих товарів (робіт, послуг), в т.ч. у наступних податкових періодах».

У висновках акту перевірки викладено, що під час перевірки встановлено порушення TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ»:

- пункту 44.1. статті 44, підпункт 134.1.1. пункту 134.1. статті 134, пункт 135.1. статті 135 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 245 994 грн., в т.ч. по періодам: - 2016 рік на суму 245 994 грн.

- підпункт 14.1.36, підпункт 14.1.181, підпункт 14.1.231, пункту 14.1 статті 14, пункт 44.1 статті 44, пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 595 498 грн., в т.ч. по періодам:

- жовтень 2016 року у сумі 57 891 грн.;

- листопад 2016 року у сумі 121 657 грн.;

- грудень 2016 року у сумі 93 779 грн.;

- липень 2017 року у сумі 219 617 грн.;

- серпень 2017 року у сумі 102 554 грн.

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року, податковим органом 10 січня 2018 року винесені податкові повідомлення - рішення:

- № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 595 498,00 грн. за основним платежем та застосовано штрафні санкції у сумі 148 874,50 грн.

- № НОМЕР_2, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємству за основним платежем у сумі 245 994,00 грн. та штрафними санкціями у сумі 61 498,50 грн.

Позивач не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою, однак 05 квітня 2018 року позивачем поштою отримано рішення ДФС України від 29 березня 2018 року, яким у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 135.1. статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пункту 185.1. статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України, передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції 01 серпня 2016 року) визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Разом з тим відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції 26 липня 2017 року) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За правилами пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4. статті 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, відповідно до Акту перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарської діяльності мало взаємовідносин з ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» () за жовтень-грудень 2016 року TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» (), TOB «ГРУФОР» (), за липень 2017 року, TOB «ХОРАС ГРУП» () за липень-серпень 2017 року, TOB «ФІНЕЙРО» () за серпень 2017 року.

Суд, перевіряючи взаємовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ» з його контрагентами встановив наступне.

01 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», як «замовником» та TOB «ВБК «Перспектива», як «підрядником» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт № 01/08.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № 01/08 визначено, що з метою виконання робіт на обєктах замовниках, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у порядку та на умовах дійсного договору будівельно-монтажні роботи згідно графіку виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Як доказ виконання умов договору будівельно-монтажних робіт № 01/08 від 01 серпня 2016 року з TOB «ВБК «Перспектива» позивачем до суду надано:

- рахунок - фактури № СФ-0000007 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000011 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000010 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000009 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000008 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000020 від 18 листопада 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000056 від 29 листопада 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000014 від 19 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000012 від 18 листопада 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000012 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000013 від 16 жовтня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000013 від 18 листопада 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000002 від 07 грудня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000003 від 07 грудня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000004 від 07 грудня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000005 від 07 грудня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000001 від 07 грудня 2016 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000008 від 12 грудня 2016 року;

- податкову накладну № 7 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 8 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 10 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 9 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 11 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 12 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 13 від 16 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 14 від 19 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 26 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 27 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 28 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 29 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 30 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 31 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 32 від 31 жовтня 2016 року;

- податкову накладну № 8 від 07 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 12 від 18 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 13 від 18 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 20 від 18 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 24 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 25 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 27 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 28 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 29 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 30 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 31 від 28 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 56 від 30 листопада 2016 року;

- податкову накладну № 1 від 07 грудня 2016 року;

- податкову накладну № 2 від 07 грудня 2016 року;

- податкову накладну № 3 від 07 грудня 2016 року.;

- податкову накладну № 4 від 07 грудня 2016 року;

- податкову накладну № 5 від 07 грудня 2016 року;

- податкової накладної № 6 від 07 грудня 2016 року;

- податкової накладної № 8 від 12 грудня 2016 року;

- податкову накладну № 1 від 08 грудня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000007 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000008 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000009 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000010 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000012 від 18 листопада 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000013 від 18 листопада 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000020 від 18 листопада 2016 року;

- видаткової накладної № РН-0000011 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000012 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-0000013 від 16 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-00000014 від 19 жовтня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-000005 від 07 грудня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-000001 від 07 грудня 2016 року;

- видаткову накладну № РН-000004 від 07 грудня 2016 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року;

- довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт за листопад 2016 року;

- довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт за листопад 2016 року;

- довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт за листопад 2016 року;

- довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2016р.;

- довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2016 року;

- довідка про вартість виконаних робіт будівельних робіт за листопад 2016 року;

- довідка про вартість виконаних робіт будівельних робіт за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 26 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 27 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 28 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 31 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 32 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 29 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 30 за жовтень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 25 за листопад 2016 року;

- акту приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 27 за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 24 за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 30 за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 28 за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 29 за листопад 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 31 за листопад 2016 року;

- акту приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 6 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі будівельних робіт № 6/1 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 1/1 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 1/2 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 1/3 за грудень 2016 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 1/4 за грудень 2016 року;

Так, перевіряючи взаємовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ» з його контрагентами судом встановлено наступне.

01 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», як «замовником» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ», як «підрядником» укладено договір підряду на будівельно-монтажні роботи № 10061.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № 10061 визначено, що з метою виконання робіт на обєктах замовниках, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у порядку та на умовах дійсного договору будівельно-монтажні роботи згідно графіку виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Як доказ виконання умов договору будівельно-монтажних робіт від 01 червня 2017 року з TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» позивачем до суду надано:

- податкову накладної № 7 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 9 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 11 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 17 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 13 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 14 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 15 від 31 липня 2017 року; .

- податкову накладну № 16 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 12 від 31 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № СФ-0000012 від 31 липня 2017 року;

- акт здачі - приймання виконаних робіт № ОУ-0000012 від 31 липня 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 7 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 9 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 11 за липень 2017 року

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 13 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 14 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 15 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 16 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт № 17 за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

Так, перевіряючи взаємовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ» з його контрагентами судом встановлено наступне.

10 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», як «замовником» та TOB «ГРУФОР», як «підрядником» укладено договір підряду на будівельно-монтажні роботи № 10/06.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № 10/06 визначено, що з метою виконання робіт на обєктах замовниках, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у порядку та на умовах дійсного договору будівельно-монтажні роботи згідно графіку виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Як доказ виконання умов договору будівельно-монтажних робіт від 10 червня 2017 року з TOB «ГРУФОР» позивачем до суду надано:

- податкову накладну №3 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №4 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №5 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №6 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №7 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №8 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №9 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №10 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №11 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №12 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №13 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №14 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №15 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №16 від 31 липня 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №3 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №4 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №5 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №6 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №7 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №8 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №9 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №10 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №15 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №16 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №14 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №11 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №12 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №13 за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

03 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», як «замовником» та TOB «ХОРАС ГРУП», як «підрядником» укладено договір підряду на будівельно-монтажні роботи № 03/07.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № 03/07 визначено, що з метою виконання робіт на обєктах замовниках, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у порядку та на умовах дійсного договору будівельно-монтажні роботи згідно графіку виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Як доказ виконання умов договору будівельно-монтажних робіт від 10 червня 2017 року з TOB «ХОРАС ГРУП» позивачем до суду надано:

- податкову накладну № 1 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну № 2 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №3 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №4 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №5 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №6 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №7 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №8 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №9 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №12 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №13 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №14 від 31 липня 2017 року;

- податкову накладну №15 від 31 липня 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- довідку про вартість виконаних робіт за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №1 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №2 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №3 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №4 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №5 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №6 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №7 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №8 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №9 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №10 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №11 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №12 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №13 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №14 за липень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №15 за липень 2017 року

01 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ ТЕХНОЛОГІЯ», як «замовником» та TOB «ФІНЕЙРО», як «підрядником» укладено договір підряду на будівельно-монтажні роботи № 01/08.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № 01/08 визначено, що з метою виконання робіт на обєктах замовниках, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у порядку та на умовах дійсного договору будівельно-монтажні роботи згідно графіку виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Як доказ виконання умов договору будівельно-монтажних робіт 01/08 від 01 серпня 2017 року з TOB «ФІНЕЙРО» позивачем до суду надано:

- довідку про вартість виконаних робіт за серпень 2017 року;

- рахунок - фактури № 226821 від 12 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226780 від 12 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226778 від 11липня 2017 року;

- рахунок - фактури №226779 від 11 липня 2017 року;

- рахунок - фактури №226792 від 11 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226823 від 12 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226822 від 12 липня 2017 року;

- рахунок - фактури №226903 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226824 від 12 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226906 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226905 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226904 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури №226909 від 17 липня 2017 року;

- рахунку - фактури № 226964 від 17 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226920 від 14 липня 2017 року;

- коригування № 226906/1 від 10 серпня 2017 року до рахунку - фактури № 226906 від 14 липня 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №104 за серпень 2017 року;

- акт приймання - передачі виконаних будівельних робіт №105 за серпень 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115203 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115143 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115212 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115223 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115224 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115226 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115227 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115215 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115220 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115216 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115217 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115218 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115219 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115221 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115228 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115230 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115231 від 10 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115232 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115379 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115380 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115381 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115371 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115373 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115375 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115448 від 11 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115449 від 12 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115450 від 12 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115623 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115609 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115608 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115610 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115611 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115612 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115619 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115620 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115622 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115624 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115627 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115625 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115621 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115615 від 13 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115683 від 14 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115684 від 14 липня 2017 року;

- накладну 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115685 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226908 від 14 липня 2017 року;

- накладної 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 115682 від 14 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 226907 від 14 липня 2017 року;

- накладної 070В на відпуск товарно-матеріальних цінностей № 116430 від 24 липня 2017 року;

- рахунок - фактури № 227242 від 31 липня 2017 року;

Відповідно до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» своїх зобов'язань, реальне здійснення господарської операції.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом, позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наданих позивачем документів вбачається використання TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» робіт, отриманих від його контрагента, у подальшій своїй господарській діяльності. Така обставина зазначена й самим податковим органом в Акті перевірки.

Отже, досліджені судом первинні документи пов'язані з обчисленням і сплатою податків, підтверджують здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами.

Тобто, документально підтверджено формування TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з його контрагентами.

Податковим органом в акті перевірки зазначено про те, що первинні документи, складені позивачем з ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ», носять лише номінальних характер та не можуть нести за собою реальність здійснення господарських операцій, оскільки витрата праці робітників-будівельників (людино-годин) при фактичній кількості на ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» не є співмірною по виконанні робіт визначених у договорах підряду на виконання будівельно-монтажних робіт.

Отже, податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» відсутні достатні трудові ресурси для виконання зазначеного обсягу робіт.

Разом з тим, ревізор зазначає про те, що згідно актів приймання будівельних робіт, складених підрядником (TOB «ФІНЕЙРО») та прийнятого та затвердженого замовником (TOB «СПЕЦГІРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ») щодо надання будівельно-монтажних робіт, витрати праці робітників будівельників та тих, що обслуговують машини за серпень 2017 року становили 9369,74 людино - годин, при фактичній кількості на TOB «ФІНЕЙРО» - 1 працівник (звіт про нарахування єдиного внеску за серпень 2017 року).

Вказує, що згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13, у серпні 2017 року норма тривалості робочого часу на одну людину, при 40-годинному робочому тижні, становила 175 людино-годин. Надурочні ж роботи не повинні перевищувати для кожного працівника 4 години протягом двох днів підряд і 120 годин на рік (ст. 65 КЗПП України). На підставі наведеного, можна зробити висновок, що умови дотримання трудового законодавства України, один працівник TOB «ФІНЕЙРО» у серпні 2017 року в змозі виконати максимальний обсяг робіт у 212 люд-год (168 люд-год + (22x2=44 люд-год надурочні). Проте, у вищезазначених актах приймання будівельних робіт зазначено 9369,74 людино-годин.

Таким чином, приходить до висновку про те, що у TOB «ФІНЕЙРО» відсутній достатній трудовий ресурс на виконання зазначеного обсягу робіт, а відтак фактично не могло здійснювати господарські операції в задекларованих обсягах по взаємовідносинам з TOB «СПЕЦГІРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ».

Разом з тим, зазначає, що згідно Єдиного реєстру судових рішень: «...В проваджені СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000233 від 27 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, TOB «ВБК Перспектива» та TOB «Kаpmрac» внесли до акту виконаних будівельних робіт за договором підряду в капітальному будівництві від 27 липня 2015 року №16-15 завідомо неправдиві відомості про виконані роботи...».

Також посилається на те, що згідно з Єдиного реєстру судових рішень у провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування від 17 листопада 2017 року №0000104 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205 КК України.

Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що підприємства з ознаками «фіктивності» зокрема: TOB «ГРУФОР» та TOB «ХОРАС ГРУП» створені з метою надання послуг з мінімізації податкових зобовязань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2017 років сприяли умисному ухиленню від сплати податків реально діючим субєктам господарювання.

На підставі зазначеного податковий орган робить висновок про здійснення TOB «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ГРУФОР» та TOB «ХОРАС ГРУП» нереальних (безтоварних) господарських операцій на адресу TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» з причин відсутності необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність достатнього трудового ресурсу, відсутність основних фондів, виробничих та складських активів, транспортних засобів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту номенклатури товару (робіт, послуг), який реалізовано TOB «СПЕЦПРОМ- ТЕХНОЛОГІЯ», а також ураховуючи висновки викладені у досудовому розслідуванні по кримінальних провадженнях №0000233 від 27 квітня 2017 року та №0000104 від 17 листопада 2017 року.

Суд не може прийняти до уваги висновки зроблені податковим органом, оскільки по-перше податковим органом не досліджувалось залучення ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ФІНЕЙРО» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» робітників для виконання умов договору про будівельно-монтажних робіт, а по-друге відповідальність має індивідуальних характер, а підприємство позивача не має права перевіряти робітників ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ФІНЕЙРО», TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» та тих осіб, які діяли від імені ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» на виконання умов договору про будівельно-монтажних робіт.

Суд звертає увагу на те, що позивач не має нести відповідальність за неповне ведення бухгалтерського обліку та звітності свого контрагента.

Представником позивача в судовому засіданні було пояснено, те що роботи виконувалися, а на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» робітники ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ФІНЕЙРО» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» були допущені відповідно до перепусток, які були підготовані ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на замовлення підрядника.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не може нести відповідальність бухгалтерський облік працівників свого контрагента при виконанні умов дійсного договору.

Судом досліджено акти виконаних робіт, а також інші первинні документи які свідчать про виконання умов договору та понесення позивачем фінансових витрат за виконаним договором з ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА»,TOB «ФІНЕЙРО» та TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ».

Щодо посилань ревізора на кримінальні провадження №0000233 від 27 квітня 2017 року та №0000104 від 17 листопада 2017 року, то суд не може прийняти таке посилання як доказ, оскільки при здійсненні податкової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» по взаємовідносинам з ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ГРУФОР» та TOB «ХОРАС ГРУП» у Головного управління ДФС у Запорізькій області була відсутня жодна належним чином отримана інформація по кримінальним провадженням №0000104 від 17 листопада 2017 року та №0000233 від 27 квітня 2017 року, оскільки сам ревізор зазначає про те, що така інформація взята з Єдиного реєстру судових рішень, тобто ревізором не запитувалось інформації від СУ ГУНП в Запорізькій області та СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві по вищезгаданим кримінальним провадженням.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що особа може бути визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення лише за вироком суду, а обставини встановлені в на стадії досудового розслідування не можуть бути прийняти судом, як доказ вини при вирішенні даних спірних податкових повідомлень-рішень.

Отже, суд вважає необґрунтованим твердження податкового органу про те, що TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» отримано від ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ГРУФОР» та TOB «ХОРАС ГРУП» паперові носії за формою первинних документів, в яких наведені відомості, що не відповідають фактичним (реальним) обставинам.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що при здійсненні податкової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» по взаємовідносинам з TOB «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ГРУФОР», TOB «ХОРАС ГРУП», TOB «ФІНЕЙРО», TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ» у Головного управління ДФС у Запорізькій області була відсутня належна інформація або відомості, які б свідчили про фіктивність здійснених операцій з TOB «ВБК ПЕРСПЕКТИВА», TOB «ГРУФОР», TOB «ХОРАС ГРУП», TOB «ФІНЕЙРО», TOB «ЕЛТЕКС КОМПАНІ».

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у Акті перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року - є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення №, № НОМЕР_1 від 10 січня 2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» - є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у Акті перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що висновки податкового органу, викладені у Акті перевірки №730/08-01-14-06/37526180 від 18 грудня 2017 року, - є помилковими та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМ - ТЕХНОЛОГІЯ" (69095, АДРЕСА_1, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10 січня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 744372,50 грн. в тому числі за податковим зобов'язанням - 595498,00 грн., та штрафними санкціями 148874,50 грн. та № від 10 січня 2018 року, за яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 307492,50 грн. в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 245994,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 61498,50 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРОМ - ТЕХНОЛОГІЯ" (69095, АДРЕСА_1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 15 777 (пятнадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень) 97 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 12 листопада 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов