Справа № 203/1591/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року Справа № 203/1591/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Проніної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -
Супровідним листом від 19.07.2018 р. Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу №203/1591/18 провадження №2-а/201/181/18 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення; зобов'язання вчинити певні дії.
27.07.2018 р. вищевказану справу розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. прийнято до провадження адміністративну справу № 203/1591/18 та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 20.08.2018 року задоволено клопотання повноважного представника ОСОБА_1, подане в порядку ст.48 КАС України про заміну неналежного відповідача належним у справі №203/1591/18. Замінено відповідача у справі №203/1591/18 Лівобережний відділ обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до позовних вимог, з урахуванням заяви від 22.10.2018 р., позивач просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.01.2018 року №145/05/33 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП - НОМЕР_1) від 27.12.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати стаж роботи 26 (двадцять шість) років 6 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів, пільговий стаж за Списком №2 14 (чотирнадцять) років 2 (два) дні.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
27 грудня 2017 року позивач звертався до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком по списку №2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
ОСОБА_1 отримав рішення від Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 15.01.2018 р. № 145/05/33, в якому зазначено про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Підставою для відмови є незарахування до загального трудового стажу, що надає позивачу право на пенсію на пільгових умовах переріоди роботи в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року (Список № 2 - 1 рік 21 день) та час проходження військової служби з 10.11.1982 року по 13.11.1987 року (Список № 2 - 2 роки 11 місяців 16 днів).
Позивач вказує, що єдиним і основним документом, який враховується органами пенсійного фонду України при призначенні пенсії є трудова книжка.
На підставі зазначеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його законні права.
В судове засідання, призначене на 22.10.2018 р. з'явились всі сторони у справі.
Повноважний представник відповідача проти предявлених позовних вимог заперечував, виклавши свою позицію у відзиві на позовну заяву від 04.09.2018 р.
Так, у поданому відзиві від 04.09.2018 р., повноважним представником відповідача було зазначено наступне.
27.12.2017 року позивач звернувся до Головного управління з відповідною заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (по Списку №2) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Заперечюючи проти позову, відповідач посилається на п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, в якому зазначеног,що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, про те, що заявник працював на роботах передбачених Списками повний робочий день.
Згідно наданого пакету документів позивач працював:
з 10.11.1982 року прийнятий муляром 3-го розряду;
з 01.06.1984 року переведений на посаду майстра;
з 01.04.1985 року переведений на посаду прораба;
з 27.05.1985 року переведений на посаду старшого прораба;
з 25.10.1985 року звільнений в зв'язку з прцзивом до Збройних сил СРСР;
з 11.12.1987 року працював на посаді прораба;
з 1.06.1997 року по 02.07.1998 року прийнятий за переведенням старшим_виконавцем робіт в філіал будівельного управління «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд».
Також не зараховано до загального трудового стажу позивача військову
службу (розбіжність даних в документах) і період роботи з 01.01.2004 року по
25.03.2004 року (відсутність даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків).
Розрахунковий загальний трудовий стаж позивача, який можливо зарахуваим при призначенні пенсії складає 24 роки 3 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З урахуванням наведеного, повноважний представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Позивач, представник позивача та повноважний представник відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 17.10.2018 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 грудня 2017 року звернувся до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком по списку №2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішенням Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 15.01.2018 р. № 145/05/33 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з підстав незарахування до загального трудового стажу, що надає позивачу право на пенсію на пільгових умовах періоди роботи в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року та час проходження військової служби з 10.11.1982 року по 13.11.1987 року.

Позивач не згоден з даним рішенням відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у нього наявний пільговий стаж з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року (старший виконавець робіт в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд», та час проходження військової служби, який має бути враховний під час призначення пенсії.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

За змістом статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повніш робочий день на інших роботах із шкідливішії і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і ие менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивачем до матеріалів адміністративного позову надано копію трудової книжки АТ-ІІ № 6285417, з якої вбачається, що позивач: з 10.11.1982 року по 01.06.1984 рік працював на посаді "муляра 3 розряду" в ТРЕСТ "ДНЕПРОТЯЖСТРОЙ" СТРОИТЕЛЬНОЕ УПРАВЛЕНИЕ "ПРОКАТСТРОЙ" (мовою оригіналу); з 01.06.1984 року по 01.04.1985 року працював на посаді "майстра" в ТРЕСТ "ДНЕПРОТЯЖСТРОЙ" СТРОИТЕЛЬНОЕ УПРАВЛЕНИЕ "ПРОКАТСТРОЙ" (мовою оригіналу); з 01.04.1985 року по 25.10.1985 працював на посадах "прораба" та "старшего прораба"; з 25.10.1985 року був звільнений з посади "старшего прораба" в ТРЕСТ "ДНЕПРОТЯЖСТРОЙ" СТРОИТЕЛЬНОЕ УПРАВЛЕНИЕ "ПРОКАТСТРОЙ" (мовою оригіналу) у зв'язку з призивом у збройні сили СРСР; з 08.11.1985 року по 13.11.1987 року я проходив військову службу в Збройних Силах СРСР; з 11.12.1987 року по 11.06.1997 працював на посаді "прораба" в ТРЕСТ "ДНЕПРОТЯЖСТРОЙ" СТРОИТЕЛЬНОЕ УПРАВЛЕНИЕ "ПРОКАТСТРОЙ" (мовою оригіналу); з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року прийнятий за переведенням старшим виконавцем робіт в філіал будівельного управління «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд»; з 05.07.1998 року по 29.12.2000 року працював на посаді "муляра 4 розряду" у КСП "Ленинец" (мовою оригіналу); з 16.01.2001 року по 25.03.2004 року працював на посаді "прораба" в "Днепропетровской межхозяйственной механизированной колонне" (мовою оригіналу).

Судом встановлено, що про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивачем до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі було також надано копію трудової книжки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа, тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а наявність уточнюючої довідки для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, за наявності записів у трудовій книжці не є необхідною.

Таким чином, твердження відповідача про те, що для підтвердження періодів роботи з 11 червня 1997 року по 02 липня 1998, для зарахування до пільгового стажу відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні підстави, є необґрунтованими.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також зазначали, що позивач з 1982 року працював на посадах майстра, муляра, прораба та старшого прораба у тресті "Дніпроважбуд» Будівельне управління "Прокатбуд". Із зазначегого тресту звільнився у 1997 році. Архівні довідки з підприємства були втрачені (викрадені), а інші документи здані на макулатуру.

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи копії військового квитка НОМЕР_2 позивач дійсно проходив службу в Збройних силах Союза РСР з 08.11.1985 року по 13.11.1987 року.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст.2 «Про військовий обов'язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за іризовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому, надаючиоцінку доводам відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стаж позивача періодів роботи останнього в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року з огляду на відсутність у ОСОБА_1 таких документів, як: витяг з наказу про проведення атестації робочого місця; витяг з наказу про створення бригад мулярів або спеціалізованих ланок мулярів в комплексних бригадах; перелік атестованх робочих місць, погоджений з Державною експертизою умов праці; довідка, уточнююча пільговий характер роботи, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу ВАТ «Будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд» від 10.04.1997 р. №48 (копія якого міститься в матеріалах справи) структурні підрозділи ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» були реорганізовані наступним чином з 10.04.1997 р. створити на базі генпідрядних будівельних управлінь «Металургбуд» та «Прокатбуд» генпідрядне будівельне управління «Металургбуд». Створити на базі спеціалізованих будівельних управлінь «Отделбуд» і «Спецбуд» спеціалізоване управління «Спецбуд», для чого створити відповідні комісії для реорганізації.

Відповідно до змісту довідки про збереження документів Архівного управління Дніпропетровської міської ради від 10.06.2013 р. №3/30-64 п, у зв'язку з ліквідацією Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «ДНІПРОВАЖБУД» (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Дніпропетровськ, 49051, код ЄДРПОУ - 01238488) документи з особового складу (накази на прийом та звільнення і відомості нарахування заробітної плати) за 1970-2012 роки згідно з актом прийому-передачі та договором зберігання документів від 17 травня 2013 року передані на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-офісний центр «ІНСТОК»», розташованому за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 4, м: Дніпропетровськ, 49051, код ЄДРПОУ- 25535222, телефон (0562)27-20-26. Дані місцезнаходження вищезазначених документів внесені в пошукову картотеку архівного управління Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до тексту постанови про закриття кримінального провадження, винесеної слідчим слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Покрасою К.В. від 31.05.2013 р., кримінальне провадження №0001359 за фактом викрадення документів ДП «Металіргбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» постановленого закрити у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-офісного центру «Інсток» від 27.11.2017 р. №99 позивачу повідомлялось про неможливість надання інформації зазначеною установою на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки архів ДП «Металургбуд» та СУ «Прокатбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» було викрадено ще 28.02.2013 р.

Відтак, з урахуванням зазначених вище обставин у позивача дійсно відсутня можливість надання відповідачу наведених вище уточнюючих документів.

Проте, враховуючи відображення в трудовій книжці позивача всіх періодів перебування останнього на визначених у трудовій книжці посадах, а також враховуючи інформацію, наявну у військовому квитку ОСОБА_1, та з огляду на наведенні вище норми чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для обмеження прав позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «г» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» лише з підстав відсутності таких уточнюючих документів у ОСОБА_1

За таких обставин, наведені докази у своїй сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у період роботи з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року старшим виконавцем робіт в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» та з 08.11.1985 року по 13.11.1987 року час проходження військової служби, що є підставою для зарахування цих періодів до пільгового стажу відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини "Проніна проти України" (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об'єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) обов'язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України протиправності оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.01.2018 року №145/05/33 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП - НОМЕР_1) від 27.12.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахування стажу роботи 26 (двадцять шість) років 6 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів, пільговий стаж за Списком №2 14 (чотирнадцять) років 2 (два) дні., є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, з метою повного захисту порушених прав позивача - ОСОБА_1 Миколайовчиа, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року та час проходження військової служби в Збройних Силах СРСР з 08.11.1985 року по 13.11.1987 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до квитанції від 04 травня 2018 р. № 0.0..1 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1410,00 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.

Враховуючи задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з оплати судового збору у розмірі 1410,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.01.2018 року №145/05/33 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Будівельному Управлінні «Металургбуд» ВАТ БМФ «Дніпроважбуд» з 11.06.1997 року по 02.07.1998 року та час проходження військової служби в Збройних Силах СРСР з 08.11.1985 року по 13.11.1987 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП - НОМЕР_1) від 27.12.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати стаж роботи 26 (двадцять шість) років 6 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів, пільговий стаж за Списком №2 14 (чотирнадцять) років 2 (два) дні.

Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з оплати судового збору у розмірі 1410,00 грн. (одна тисяча чотириста десять грн.) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 жовтня 2018 року.

Суддя Є.О. Жукова