Справа № 759/12535/18
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12535/18

пр. № 2-а/759/388/18

15 листопада 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві без участі сторін у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції Шкари Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами просить суд постанову поліцейського УПП капітана Шкари Олександра Олександровича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечння безпеки дорожнього руху, постанова серія НК №74441530 від липня 2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу скасувати, провадження по вказані справі про адміністративне правопорушення закрити, відповідно до положення п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем відносно нього 30.07.2018 винесено постанову серії НК №74441530 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн 00 коп. за порушення позивачем п. 11.5 ПДР України, однак позивач із зазначеною постановою не згоден, оскільки 30.07.2018 о 14 год. 00 хв. перебуваючи за кермом автомобіля «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по пр. Броварському у напрямку розвороту, який знаходиться за КП поліції «Биківня» мав намір потрапити з дітьми до музею Мініатюр (розташований у Гідропарку) але навігатор вивів до КП поліції «Биківня», тому проїхавши по пр. Броварському за межі Києва зрозумів, що проїхав пункт призначення, та вирішив розвернутися у зворотному напрямку та повернути у напрямку до Гідропарку, оглядовість та видимість у напрямку руху дозволи позивачу заздалегідь побачити перешкоду для руху по правій смузі руху автотранспорту у вигляді зупиненого легкового автомобіля та службового автомобіля поліції, які стояли на краю проїзної частини правої смуги дороги біля КП на відстані 10 м після нерегульованого пішохідного переходу, чим заважали безпосередньому руху по цій смузі, а в середній смузі автодороги в цей час рухався мотоцикліст, тому позивач перелаштувався у ліву смугу автодороги, включив лівий поворот з наміром виконати розворот на пр. Броварському у зворотному напрямку до Гідропарку. Позивач вважає, що будь-яких порушень він не допускав, тому вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, що не відображає дійсних обставин справи, складеною за відсутності належних доказів та без дотримання вимог чинного законодавства, вимог КУпАП, без фактичного розгляду справи, без з'ясування всіх обставин справи та без дотримання належної процедури.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою серії НК №744415 від 30.07.2018 винесеною поліцейським роти 3, батальйону 4, полку 2УПРв м. Києвірядовий поліції Шкара О.О. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та у постанові зазначено, що 30.07.2018 о 14 год. 15 хв. по пр. Броварському, 32-Б у м. Києві ОСОБА_1 рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч в той час коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпунктом 11.5 пункту 1 ПДР передбачено, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» завданням працівник поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи суд не знайшов факту підтвердження неправомірних дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування неправомірності дій інспектора, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав визнати дії інспектора неправомірними.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160,173-182, 192-229, 243, 246, 250 КАС України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції Шкари Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його прологошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: О.В. Ул'яновська