Справа № 376/2353/16-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №376/2353/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Клочко В.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року

у справі №376/2353/16-а (розглянутої у порядку письмового провадження)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області

про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання протиправними дії управління ПФУ щодо відмови позивачу в перерахуванні пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки № 172, виданої 22.07.2004 року ВАТ «Сквира-авто», згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 року, яким було встановлено факт перебування у зонні відчуження та тривалість робочого часу; зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивачу відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснювати її подальше нарахування з врахуванням довідки № 172, виданої 22.07.2004 року ВАТ «Сквира-авто»; стягнення моральну (немайнову) шкоду у розмірі 2000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсі на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позиція відповідача обґрунтована тим, що первинні документи на підставі, яких була видана довідка № 172 відсутні, що унеможливлює здійснити перерахунок.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в суд першої інстанції не дослідив належним чином наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують право позивача на здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Справа вже була предметом дослідження у суді, в результаті чого постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2016 року скасовано. Позовні вимоги позивача до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії за період з 01.08.2004 року по 07.06.2016 року залишено без розгляду, а позовні вимоги позивача до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, починаючи з 08.06.2016 року задоволено, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з заробітку в зоні відчуження згідно довідки ВАТ «Сквирка - Авто» № 172 від 22.07.2004 року, починаючи з 08.06.2016 року, з урахування вже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2018 року касаційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В даному рішенні зазначено, що висновок суду апеляційної інстанції є передчасним, оскільки судовим судом не дано оцінки розбіжностям в судових рішеннях Сквирського районного суду від 06.03.2001 року та від 30.04.2004 року та не встановлено, на підставі яких первинних документів визначено розмір заробітної плати в довідці ВАТ «Сквира-Авто». Крім того, у листі-відмові відповідача від 23.11.2016 року № 45/п-о1 містяться суттєві суперечності, що унеможливлює встановлення фактичних обставин у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи № НОМЕР_2.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 року у справі № 2-150/2001 встановлено факт, що ОСОБА_2 перебував у відрядженні з 03.05.1986 в м. Прип'яті Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 16 години в зоні відчуження та 04.05.1986 року перебував у відрядженні в м. Прип'яті Київської області та в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 24 години, з яких 23 години в м. Прип'яті Київської області та 1 година в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області в зоні відчуження.

На підставі вказаного рішення суду ВАТ «Сквира-Авто» було видано позивачу довідку від 22.07.2004 № 172 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС.

18.11.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області у Сквирському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 172 від 22.07.2004 року, виданої ВАТ «Сквира-авто».

Листом управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області у Сквирському районі Київської області від 23.11.2016 року №45/Л-01 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії та зазначено, що перевірка в організації наявних первинних документів не стверджує тривалість проведених в зоні відчуження робіт по 16 та 24 годин. Рішення Сквирського районного суду Київської області для органів Пенсійного фонду України не носить зобов'язального характеру, підстави для обчислення розміру пенсії за довідкою про заробітну плату від 22.07.2004 №172 відсутні.

Вважаючи, що відмова відповідача у перерахунку пенсії відповідно до довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильська АЕС порушує вимоги чинного законодавства, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що оскільки обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та отримання її позивачем, то відповідач правомірно відмовив в перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки про заробітну плату від 22.07.2004 року за № 172, у зв'язку із чим підстав для задоволення позову немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 Порядку № 1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

При цьому, згідно п.п.4 п. 3 даного Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Апелянт зазначив, що відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09-3751, №1081/3к, №13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством.

Основною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що довідку від 22.07.2004 року за № 172 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, видано підприємством ВАТ «Сквира-Авто» на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 у справі № 2-150/2001, а не на підставі первинних документів про оплату праці.

Вказана довідка була подана позивачем до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, як підстава для перерахунку пенсії, разом із заявою від 18.11.2016 про проведення перерахунку пенсії.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

В матеріалах справи міститься рішення Сквирського районного суду Київської області від 06.03.2001 року (а.с.83), яким встановлено факт, що позивач перебував у відряджені з 03.05.1986 року по 04.05.1986 року і знаходився в населених пунктах с. Новошепеличі і м. Чорнобиль Чорнобильського району Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження в зоні відчуження щоденно становив 11 годин.

Натомість згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 року встановлено факт, що ОСОБА_2 перебував у відрядженні з 03.05.1986 в м. Прип'яті Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 16 години в зоні відчуження та 04.05.1986 року перебував у відрядженні в м. Прип'яті Київської області та в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 24 години, з яких 23 години в м. Прип'яті Київської області та 1 година в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області в зоні відчуження.

Враховуючи вищевикладене, з наведених судових рішень вбачаються суттєві розбіжності в частині тривалості робочого часу та назві населених пунктів в зоні відчуження, де позивачем здійснювались роботи в один і той самий період.

Матеріали справи не містять жодних первинних розрахункових документів про нарахування та виплату позивачу заробітної плати в розмірі, зазначеному у довідці від 22.07.2004 року за № 172, оскільки довідка видана на підставі рішення суду, а не з огляду на фактичну заробітну плату позивача, яка ним була отримана.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду, встановлених обставин та матеріалів справи, довідка ВАТ «Сквира-Авто» про заробітну плату від 22.07.2004 року за № 172 не може бути належною підставою для перерахунку пенсії позивачу, а відтак позовні вимоги позивача до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.02.2018 року у справі № 358/1179/17.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави вважати, що єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № 172, виданої 22.07.2004 року ВАТ «Сквира-авто», зазначені в цій довідці дані не є підтвердженими первинними документами. Не підтвердження отримання позивачем таких складових заробітку відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі № 376/3114/17.

Викладені позивачем обставини не спростовують висновку суду першої інстанції, не доводять наявність документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Доводи викладені в апеляційній скарзі позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2018 року.