Справа № 822/1962/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1962/18

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

21 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника відповідача - Кундиловської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року (головуючий суддя Тарновецький І.І., повне рішення складено 17 серпня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "ОСОБА_5" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання бездіяльність протиправною,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року Фермерське господарство "ОСОБА_5" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області відносно щорічного підтвердження Фермерському господарству "ОСОБА_5" статусу платника єдиного податку IV групи на 2018 рік;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області підтвердити Фермерському господарству "ОСОБА_5" статус платника єдиного податку IV групи на 2018 рік шляхом видачі витягу з реєстру платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо підтвердження ФГ "ОСОБА_5" статусу платника єдиного податку IV групи на 2018 рік, оскільки, враховуючи, що підприємство набуло статусу платника єдиного податку IV групи у 2018 році автоматично, відповідач рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку не приймав та перевірки позивача не проводив, а отже і не мав підстав відмовляти у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку IV групи.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року адміністративний позов ФГ "ОСОБА_5" задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, що надана листом від 21.02.2018 року за № 4775/22-01-12-05, з питання застосування Фермерським господарством "ОСОБА_5" (ідентифікаційний код НОМЕР_1) спрощеної системи оподаткування, як платника єдиного податку четвертої групи у 2018 році.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області підтвердити Фермерському господарству "ОСОБА_5" (ідентифікаційний код НОМЕР_1) статус платника єдиного податку ІV групи на 2018 рік, про що видати відповідну довідку.

Окрім того, окружним судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на користь Фермерського господарства "ОСОБА_5" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення окружного суду від 16 серпня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема апелянт зазначає, що відмова у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи зумовлена виявленим у нього станом на 01 січня базового (звітного) року податкового боргу з платежу податку на додану вартість в сумі 883,7 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції, позивач заперечив доводи відповідача та зазначив, що підстави відмови податкового органу у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи обгрунтовані нормами податкового закону, які по своїй суті встановлюють умови за яких суб'єкт владних повноважень не може набути статусу платника єдиного податку четвертої групи і в жодному разі не стосуються щорічного підтвердження існуючого статусу як платника єдиного податку четвертої групи.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтвердив в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, Фермерське господарство "ОСОБА_5" (ЄДРПОУ НОМЕР_1) зареєстроване юридичною особою та перебуває на податковому обліку з 01.01.2015 року в Кам'янець-Подільській ОДПІ (Новоушицьке відділення), як платник єдиного податку IV групи.

У лютому 2018 року Фермерське господарство "ОСОБА_5" подало до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку IV групи, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва та відомості про наявність земельних ділянок, з метою підтвердження статусу платника єдиного податку у відповідності до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.

Листом від 21 лютого 2018 року за № 4775/22-01-12-05 Головне управління ДФС у Хмельницькій області повідомило підприємство про неможливість застосування спрощеної системи оподаткування, як платника єдиного податку ІV групи на 2018 рік, у зв'язку з наявністю у останнього станом на 01 січня 2018 року, згідно інтегрованих карток платника, податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), в розмірі 883,07 грн.

Не погоджуючись з відмовою, викладеною у листі від 21 лютого 2018 року за № 4775/22-01-12-05, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що правила підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України стосуються виключно порядку самостійного переходу на спрощену систему оподаткування. Тобто, наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих хто вперше набуває цей статус.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до пунктів 291.2, 291.3 ст.294 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового кодексу України, пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку сільськогосподарськими товаровиробниками, умови та порядок такого підтвердження встановлені правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Отже, відповідно до п.п. 298.1.1 п.298.1 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Згідно підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У відповідності до п.299.6 ст.299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб'єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов'язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб'єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

За приписами пунктів 299.1, 299.2 статті 299 ПК України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Згідно п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що не може бути зареєстрованим платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Разом з цим, у разі реєстрації суб'єкта господарювання платником єдиного податку четвертої групи такий суб'єкт господарювання набуває статусу платника єдиного податку четвертої групи безстроково. Реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу виключно з підстав, передбачених п.299.10 ст.299 ПК України.

Отже, наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку четвертої групи лише для суб'єктів господарювання які вперше набувають цей статус.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач вже був зареєстрований платником єдиного податку четвертої групи, а тому правила пп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України відповідач помилково застосував до порядку щорічного підтвердження статусу платника податку позивачем.

Крім того, відповідно до п.299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом, за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку. Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 06.02.2018 року по справі № 816/543/17, від 16.04.2018 року по справі № 808/657/16 та від 08.05.2018 року по справі № 816/1088/17, яка відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач без належних на те підстав відмовив Фермерському господарству "ОСОБА_5" в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги фіскального органу та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 листопада 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.