Справа № 363/4819/13-а
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/4819/13-а Суддя (судді) першої інстанції: Рудюк О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа - управління Державної казначейської служби у Вишгородському районі Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 28.10.2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітної платі з 20 березня 2009 року по 11 листопада 2010 року у розмірі 45193,52грн.

Зобов'язано Пірнівську сільську раду Вишгородського району Київської області провести нарахування заробітної плати ОСОБА_3 як Пірнівському сільському голові з 20 березня 2009 року по 10 листопада 2010 року, провести помісячні нарахування та утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та подати звіт до відділу персоніфікованого обліку Управління пенсійного фонду Вишгородського району Київської області.

24.05.2018 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про роз'яснення постанови Вишгородського районного суду Київської області від 28.10.2014 року .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про роз'яснення постанови суду першої інстанції від 28.10.2014 року .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, відповідач вказує, що суд не роз'яснив чи повинен відповідач додатково сплачувати страхові внески.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

При цьому, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

В свою чергу, підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення вбачається, що заявник просив суд першої інстанції роз'яснити постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28.10.2014 року, в частині нарахування та проведення помісячних нарахувань та утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та подання звіту до відділу персоніфікованого обліку УПФ Вишгородського району Київської області.

Заявник вказував, що є незрозумілим, чи повинен відповідач додатково сплачувати страхові внески, ПДФО при виплаті суми стягнення та в якому розмірі, за якою податковою ставкою чи остаточна сума в розмірі 45193,52 грн.

Тобто, зі змісту заяви про роз'яснення рішення суду вбачається, що підставою для звернення стало незрозумілість відповідачем, які саме дії потрібно вжити сільській раді за вищевказаним судовим рішенням.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта в обґрунтування доводів апеляційної скарги та необхідності роз'яснення рішення суду першої інстанції також посилався на зазначені вище обставини.

Разом з тим, предметом адміністративного спору позивачем визначено стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи на виконання рішення суду на користь позивача стягнуто суму заборгованості із заробітної плати. (т.2 а.с.111).

Також, колегія суддів звертає увагу на той факт, що судом першої інстанції не розглядалося питання щодо обов'язку сплатити страхові внески, ПДФО при виплаті суми стягнення та в якому розмірі останні мають бути здійснені, за якою податковою ставкою.

Разом з тим, в разі визначення (встановлення) судом першої інстанції заходів про які зазначає відповідач, останнє буде виходом за межі позовних вимог у справі та є встановленням і застосуванням норм матеріального права, що не стосуються предмету позову.

Колегія вважає, що постанова суду першої інстанції є чіткою, зрозумілою, містить мотиви задоволення позову та норми матеріального права, якими керувався суд при вирішенні спору, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, а тому рішення суду першої інстанції не потребує додаткового роз'яснення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у Постанові №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", відповідно до яких задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Суд першої інстанції при ухваленні постанови від 28.10.2014 року виконано зазначені вище вимоги, наведені в мотивувальній частині рішення розрахунки та в резолютивній частині судового рішення зазначено про стягнення з відповідача розміру сум заборгованості.

В той же час, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України, та, як страхувальник зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті відповідні страхові внески та інші податки, збори, та обов'язкові платежі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 254, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року - залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.11.18.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма