Справа № 817/357/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1375/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, -

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення - 13.04.2018 року, 14:22 год,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 02.05.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів - Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 10 січня 2018 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №249/5 від 29 січня 2018 року "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1".

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року забезпечено позов у цій адміністративній справі шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1" №249/5 від 29 січня 2018 року до набрання законної сили рішенням суду у справі №817/357/18.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), Порядком №1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки допущеного порушення під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого. Разом з тим, в акті про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 28 листопада 2017 року №2 не міститься висновку щодо наявності в діях арбітражного керуючого ОСОБА_1 фактів грубого порушення вимог законодавства. Апелянт також звертає увагу на те, що відповідно до п.25 Положення про Дисциплінарну комісію, комісія приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого. Після прийняття дисциплінарною комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, у відповідності до вимог ч.1 ст.113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) на здійснення діяльності, комісія вносить відповідне подання до державного органу з питань банкрутства. Згідно з ч.2 ст.113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на здійснення діяльності арбітражного керуючого та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Вказана норма визначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого щодо позбавлення права на здійснення діяльності приймає саме державний орган з питань банкрутства, а не Дисциплінарна комісія. Таким чином, рішення комісії про застосування дисциплінарного стягнення (на яке посилається відповідач, як на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності), відповідно до норм чинного законодавства, не може бути доказом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Проте всупереч вимогам чинного законодавства, таке рішення державний орган з питань банкрутства - Міністерство юстиції України не виносив. Разом з тим, аналіз змісту наведених норм Закону дає підстави для висновку, що рішення Дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для органу, який наділений виключними повноваженнями щодо видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), позбавлення особи права на заняття такою діяльністю, і, як наслідок, такого рішення - анулювання свідоцтва. Апелянт також вказала на те, що положення пунктів 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5 щодо процедури позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого суперечать ч.2 ст.113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Тому за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні органу, уповноваженого приймати зазначене рішення про позбавлення арбітражного керуючого права на здійснення такої діяльності підлягають застосуванню норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не Положення про Дисциплінарну комісіюарбітражних керуючих № 81/5. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 безпідставно не надано у визначений термін, без обґрунтованих на те причин, вмотивованих письмових пояснень з питань, що включені до предмету перевірки та належним чином завірених копій документів згідно з переліком, визначеним у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки від 06 листопада 2017 року, які стосуються предмету перевірки, що, в свою чергу, зробило неможливим її проведення. Більше того, позивачем не було надано ні будь-яких пояснень щодо предмета перевірки, ні належним чином завірених копій документів, витребовуваних у ході цієї перевірки, ні жодних документів, що свідчили б про продовження лікування. Також вказав на те, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), застосовуючи до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, та Міністерство юстиції України, приймаючи наказ №249/5 від 29 січня 2018 року, діяли у межах повноважень, у спосіб та у поряду, визначеними нормами чинного законодавства, а оскаржувані рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та наказ Міністерства юстиції України відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України.

Позивач (апелянт) подала заперечення на відзив, у якому вказала, що ні в рішенні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відображеному в протоколі від 10 січня 2018 року, ні в наказі Міністерства юстиції України №249/5 від 29 січня 2018 року "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1" не зазначено, який саме з виявлених комісією недоліків у роботі позивача по своїй суті є грубим порушенням законодавства під час виконання повноважень арбітражного керуючого, що призвело до грубого порушення ним прав та законних інтересів боржника та кредиторів. При прийнятті оскаржуваного рішення не було встановлено фізичних чи юридичних осіб, права яких були б порушені діями позивача та не враховано тієї обставини, що до позивача не застосовувалися дисциплінарні стягнення. Таким чином, не доведено факт порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання своїх повноважень , яке б могло мати наслідком застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Також звернула увагу на той факт, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності щодо позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого приймає саме державний орган з питань банкрутства - Міністерство юстиції України, а не Дисциплінарна комісія, оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності та пропозиція застосувати до арбітражного керуючого відповідну санкцію є різними юридичними поняттями. Всупереч вимогам чинного законодавства рішення про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 державний орган з питань банкрутства - Міністерство юстиції України не виносив.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідачів - Волович О.С., Хомуйло В.М. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та заперечення на відзив в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2013 року ОСОБА_1 на підставі наказу Міністерства юстиції України №280/5 від 14 лютого 2013 видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №280/5.

Впродовж грудня 2016 року - липня 2017 року до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшли скарги ОСОБА_4 від 28 грудня 2016 року, лист Управління Держпраці у Рівненській області від 01 лютого 2017 року №04-08/329, скарги ОСОБА_5 та інших від 18 травня 2017 року, скарги кредитора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" ОСОБА_6 від 23 грудня 2016 №2076/18, від 23 січня 2017 року №2076/01-2017, від 02 лютого 2017 року №2076/02-2017, від 25 лютого 2017 року №2076/05, скарги ТОВ "ОРТФ "Едланд" №45/ОРТФ від 07 липня 2017, №46/ОРТФ від 14 липня 2017 року на дії ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" ОСОБА_1

На підставі цих скарг та згідно з листами-згодами Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Головним територіальним управлінням юстиції в Рівненській області було заплановано у період з 15 по 17 листопада 2017 року проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

Відповідно до посвідчення на проведення перевірки №27 від 06 листопада 2017 року та доручення на проведення перевірки №7305/02/35-17 від 06 листопада 2017 року предметом перевірки є перевірка додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог Конституції України, ГПК України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" з питань, викладених у вищевказаних скаргах.

07 листопада 2017 року на адресу офісу арбітражного керуючого рекомендованим листом направлено повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки №7304/06/31-17 від 06 листопада 2017 року, а також електронною поштою за реквізитами, зазначеними в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих.

У повідомленні визначено питання, що підлягали дослідженню в межах предмета перевірки, а також перелік документів, які арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії для перевірки до 14 листопада 2017 року 16:00 год.

14 листопада 2017 року засобами факсимільного зв'язку до Головного управління юстиції в Рівненській області надійшов лист позивача, про те, що остання перебуває на лікарняному з 14 листопада 2017 року.

Разом з тим, документи, які б підтверджували тимчасову втрату працездатності позивача та документи, які зазначені у повідомленні для проведення позапланової невиїзної перевірки не були надані.

15 листопада 2017 року засобами факсимільного зв'язку відповідачу надійшов лист позивача ОСОБА_1 про те, що копію лікарняного листа про тимчасову непрацездатність буде надано Головному управлінню юстиції в Рівненській області до 15:00 год. 15 листопада 2017 року.

О 15:07 год. 15 листопада 2017 року позивач надіслала на електронну пошту копію листка непрацездатності серії АДЖ №940721, виданого Центральною міською лікарнею м.Рівне.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю позивача Територіальним органом контролю продовжено строк проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 на два робочих дні з моменту отримання від неї відповідних відомостей (документів), що свідчитимуть про зникнення обставин, на які покликалася позивач, про що складено акт про необхідність продовження строку проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15 листопада 2017 року №27-1.

Крім того, Головне територіальне управління юстиції в Рівненській області зобов'язало арбітражного керуючого ОСОБА_1 не пізніше наступного дня надіслати на електронну адресу відділу з питань банкрутства та надати Головному територіальному управлінню юстиції в Рівненській області особисто або уповноваженим представником відповідний лист з копією документа (листка непрацездатності), засвідчений в установленому порядку, що свідчить про закінчення строку її тимчасової непрацездатності, а також пояснення щодо предмета перевірки та належним чином завірені копії документів, вказані у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки від 06 листопада 2017 року. Також повідомлено про те, що з моменту надходження до Управління відповідних відомостей (документів) від арбітражного керуючого ОСОБА_1, що свідчитимуть про зникнення обставин, вказаних арбітражним керуючим, комісією з перевірки не пізніше наступного робочого дня буде проведено позапланову невиїзну перевірку її діяльності (лист №7612/06/31-17 від 16 листопада 2017 року).

Вищевказаний акт разом з листом №7612/06/31-17 від 16 листопада 2017 року надіслано позивачу, в т.ч. електронною поштою.

17 листопада 2017 року Головне територіальне управління юстиції в Рівненській області надіслало на адресу Центральної міської лікарні м. Рівне лист з проханням надати інформацію щодо завершення строку тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1, не пізніше наступного робочого дня з моменту закриття листка непрацездатності серії АДЖ №940721.

23 листопада 2017 року на адресу відповідача від Центральної міської лікарні м.Рівне надійшов лист про закриття 23 листопада 2017 року листка непрацездатності серії АДЖ №940721, виданого ОСОБА_1, у якому зазначено, що остання може приступити до роботи 24 листопада 2017 року.

Разом з тим, станом на 28 листопада 2017 року позивач не надала будь-яких документів згідно з переліком, наведеним у повідомленні №7304/06/31-17 від 06 листопада 2017 року, або жодних інших документів, що підтверджується довідкою начальника відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.

28 листопада 2017 року Головне управління юстиції в Рівненській області склало акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки №2, в якому зафіксовано, що комісія з перевірки встановила в діях (бездіяльності) арбітражного керуючого ОСОБА_1 ухилення від проведення позапланової невиїзної перевірки та порушення вимог ч.1, ч.2 ст.106, п.4 ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо ненадання документів відповідно до приписів п.3.4. розділу ІІІ Порядку контролю, п.6.11 розділу VI Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5.

01 грудня 2017 року Головне управлінням юстиції в Рівненській області направило Міністерству юстиції, Департаменту з питань судової роботи та банкрутства лист №8186/06/1-17 з пропозицією щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення .

11 грудня 2017 року Департамент з питань судової роботи та банкрутства склав подання №1062 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, яке направлено разом з матеріалами перевірки для розгляду на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та позивачу.

10 січня 2018 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії, на якому розглянуто вищевказане подання та прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Дисциплінарна комісія направила до Міністерства юстиції України подання №796 від 10 січня 2018 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для складання проекту наказу Міністерства юстиції України про анулювання її свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

29 січня 2018 року Міністерство юстиції України видало наказ №249/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1", яким вирішено анулювати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №248 від 02 квітня 2013 року, видане ОСОБА_1, а також зобов'язало Департамент з питань судової роботи та банкрутства забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України та у триденний строк з дня видання зазначеного наказу надіслати його копію арбітражному керуючому, діяльність якого припинена.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), застосовуючи до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, та Міністерство юстиції України, приймаючи наказ №249/5 від 29 січня 2018 року, діяли у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначеними нормами чинного законодавства. Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваних правових актів індивідуальної дії, тому рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 10 січня 2018 року та наказ Міністерства юстиції України №249/5 від 29 січня 2018 року не підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом заявленого позову є питання правомірності прийняття Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та наказу Міністерства юстиції України про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з вимогами ст.107 цього Закону арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом, яке накладається Державним органом з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення, про що в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України робиться запис.

Процедура організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення встановлені Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27 червня 2013 року.

Згідно з положеннями пунктів 2.1 та 2.2 цього Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок на предмет дотримання арбітражними керуючими вимог Контитуції Укрїани, ГПК України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Відповідно до п.2.6 Порядку №1284 підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Пп.2.6.1 п.2.6 Порядку передбачає, що позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Згідно з п.2.7 Порядку №1284 орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

У разі проведення позапланової невиїзної перевірки присутність арбітражного керуючого є необов'язковою. У перший день перевірки арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії документи у спосіб, встановлений у повідомленні про проведення перевірки, та пояснення щодо предмета перевірки. (п.п.4.1.2, 4.3 Порядку №1284).

Відповідно до п.2.4 Порядку №1284 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати - трьох робочих днів.

Згідно з п.2.17 цього Порядку проведення перевірки може бути продовжено понад строки, зазначені в пункті 2.4 цього розділу, за рішенням органу контролю виключно у виняткових випадках, якщо для проведення перевірки необхідно отримати в інших фізичних чи юридичних осіб додаткову інформацію, без отримання якої завершення проведення перевірки є неможливим або у випадку тимчасової непрацездатності арбітражного керуючого.

П. 3.4 Порядку №1284 передбачає, що арбітражний керуючий зобов'язаний: допускати комісію до контори (офісу) арбітражного керуючого; забезпечити у випадках, передбачених цим Порядком, доступ комісії для здійснення заходів контролю на територію боржника (банкрута); надавати на вимогу комісії необхідні документи та їх копії, засвідчені в установленому порядку, пояснення, довідки, відомості та інші матеріали з питань, що виникають під час перевірки; виконувати вимоги органу контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

П.4 та 5 ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний: подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством та створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.106 цього Закону позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

П. 4.1 глави 4 розділу III Правил організації діловодства та ведення архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України № 447/5 від 15 березня 2013 року передбачає, що арбітражний керуючий особисто контролює виконання документів, що надійшли від державних органів, та зобов'язаний своєчасно їх виконувати.

Відповідно до пункту 6.11. розділу VI цих Правил арбітражний керуючий зобов'язаний забезпечити подання необхідних відомостей і документів на першу вимогу управління юстиції, комісії з перевірки.

Згідно з п.п.4.7.1 Порядку №1284 відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються, зокрема: безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю; ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що чинним законодавством визначений чіткий алгоритм дій щодо проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого.

Як вбачається з аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, відповідачем - Головним територіального управління юстиції в Рівненській області дотримано законодавчо встановлені вимоги щодо проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого.

Ч.4 ст.106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що у разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

Згідно з п.4.7.4 Порядку №1284 акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. До цієї пропозиції орган контролю додає акт про відмову з усіма документами, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до абз.5 п.7.1. Порядку №1284 відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Матеріалами справи підтверджується, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 безпідставно не надано у визначений термін, без обґрунтованих на те причин, вмотивованих письмових пояснень з питань, що включені до предмету перевірки та належним чином завірених копій документів згідно з переліком, визначеним у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки від 06 листопада 2017 року, які стосуються предмету перевірки, що, в свою чергу, зробило неможливим її проведення.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

П. 7.2 Порядку №1284 передбачає, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін'юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін'юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін'юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Відповідно до п.7.4 Порядку №1284 дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження та позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Абз.2 п.25 Положення про Дисциплінарну комісію передбачено, що за результатами розгляду питання порядку денного Дисциплінарна комісія може прийняти рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Відповідно до ч.2 ст.109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення. Аналогічні норми також містяться у Порядку №1284 та Положенні про Дисциплінарну комісію.

П.16 Положення про Дисциплінарну комісію передбачає, що Дисциплінарна комісія приймає рішення простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови Дисциплінарної комісії.

Згідно з абз.1 п.17 Положення про Дисциплінарну комісію обговорення питань, що розглядаються під час засідання Дисциплінарної комісії, і рішення, що приймаються Дисциплінарною комісією, оформляються протоколом, який підписується усіма присутніми на засіданні членами Дисциплінарної комісії протягом двох робочих днів після цього засідання Дисциплінарної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема витягу з протоколу №67/01/18 засідання Дисциплінарної комісії 10 січня 2018 року Дисциплінарною комісією (більшістю голосів) прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №1062 від 11 грудня 2017 року.

При цьому, комісією при прийнятті рішення враховано інформацію щодо перевірок діяльності позивача, надану Департаментом з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України, яка є невід'ємною частиною цього протоколу (Додаток №1).

Відповідно до вказаного Додатку, планова перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у період з 23 листопада по 02 грудня 2016 року не відбулася у зв'язку з перебуванням у відпустці з 21 листопада 2016 року, позапланова перевірка у період з 06 по 08 лютого 2017 року - у зв'язку з перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні з 02 лютого 2017 року, планова перевірка в період з 09 по 20 лютого 2017 року - у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 02 лютого 2017 року, позапланова перевірка в період з 09 по 13 березня 2017 року- у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 06 березня 2017 року, планова перевірка в період з 14 по 23 березня 2017 року- у зв'язку з перебуванням арбітражного керуючого на лікарняному з 06 березня 2017 року, позапланова перевірка в період з 31 березня по 04 квітня 2017 року- у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 27 березня 2017 року (складено акт про відмову в проведення перевірки від 03 квітня 2017 року №1), планова перевірка в період з 29 травня по 08 червня 2017 року - у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 26 травня 2017 року, позапланова перевірка в період з 10 по 12 липня 2017 року- у зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному з 10 липня 2017 року, позапланова перевірка в період з 21 по 23 серпня 2017 року - у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 17 серпня 2017 року, планова перевірка в період з 11 по 20 вересня 2017 року - у зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному з 11 вересня 2017 року, позапланова перевірка в період з 22 по 26 вересня 2017 року- у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 18 вересня 2017 року, позапланова перевірка в період з 15 по 17 листопада 2017 року- у зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному з 14 листопада 2017 року (складено акт про відмову від проведення перевірки від 28 листопада 2017 року №2), планова перевірка з 21 по 30 листопада 2017 року- у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 14 листопада 2017 року, планова перевірка в період з 08 по 19 грудня 2017 - у зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному з 06 грудня 2017 року.

Також у Додатку №1 зазначено, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2017 у справі №5019/2076/12 про банкрутство ВАТ "Сарненський КХП" задоволено клопотання голови комітету кредиторів банкрута ТОВ "ОРТФ "Едланд" щодо припинення повноважень ліквідатора ОСОБА_1, оскільки діяльність вказаного ліквідатора здійснюється всупереч інтересів та рішень комітету кредиторів.

Крім того, вказано, що з Єдиного державного реєстру судових рішень Департаментом з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України встановлено, що під час перебування за твердженнями арбітражного керуючого ОСОБА_1 у відпустці та в період тимчасової непрацездатності нею забезпечувалася особиста присутність у судових засіданнях 07 лютого 2017 року (справа №922/3068/16), 09 березня 2017 року (справа №922/3068/16), 14 березня 2017 року (справа №1б/44-Б-2), 28 березня 2017 року (справа №1б/44-Б-2), 26 травня 2017 року (справа №924/1062/13), 17 липня 2017 року (справа №924/1062/13) та 21 листопада 2017 року (справа №910/10012/16).

Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про систематичне ухилення позивачем від проведення будь-якої перевірки (планової чи позапланової) її діяльності як арбітражного керуючого під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

Згідно з п. 6.13 Порядку контролю у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії, щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.7.1 Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Порядок утворення при Міністерстві юстиції України, як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності визначає Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджене наказом Міністерства юстиції України від 11 січня 2013 року №81/5.

Відповідно до п.2, 3 цього Положення у своїй діяльності Дисциплінарна комісія керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Міністерства Юстиції України. Основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

У разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення, у триденний строк направляються до структурного підрозділу Мін'юсту для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення ( п. 27 Положення).

Відповідно до ч.1 ст.112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно зі ст.113 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Державний орган з питань банкрутства зобов'язаний не пізніше ніж на третій день повідомити арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) про припинення його повноважень.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №395/2011, Міністерство юстиції України (Мін'юст України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін'юст України є державним органом з питань банкрутства.

Виходячи з наведених правових норм, вбачається, що Міністерство юстиції України, як державний орган з питань банкрутства, має право приймати рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі відповідного подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у разі виявлення за наслідками перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень чинного законодавства, які свідчать про невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого, у тому числі невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством закріплено право державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів проводити перевірку діяльності, зокрема, арбітражних керуючих, направлення матеріалів такої перевірки на розгляд Дисциплінарної комісії, яка, у свою чергу, наділена повноваженнями приймати рішення про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень.

Також законодавчо визначена і компетенція Міністерства юстиції України щодо накладення дисциплінарних стягнень у виді припинення діяльності арбітражного керуючого, яка реалізується наказом про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Як вбачається з матеріалів справи, Дисциплінарною комісією було вирішено внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п.16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 14 січня 2013 року № 93/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2013 року за № 117/22649, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених ст.112 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

З огляду на наведені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про дотримання суб'єктом владних повноважень порядку прийняття та форми рішення, оскільки спірним наказом було анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, а дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого накладено рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

При цьому колегія суддів зазначає, що позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва, яке є обов'язковою умовою здійснення діяльності арбітражного керуючого, не є тотожними поняттями, оскільки припинення діяльності арбітражного керуючого, зокрема, з підстав накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є підставою для підготовки структурним підрозділом висновку про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що у спірних правовідносинах відповідачами дотримано визначений порядок накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), застосовуючи до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, та Міністерство юстиції України, приймаючи наказ №249/5 від 29 січня 2018 року про анулювання відповідного свідоцтва, діяли у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначеними нормами чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року у справі №817/357/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О.І. Мікула

Судді В.Я. Качмар

А.Р. Курилець

Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.