Справа № 761/21123/18
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/641/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Притули Н.Г.,

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капітана поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Ібрагімова Мустафи Ахметовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

05 червня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: скасувати постанову АА №746787 по справі про адміністративне правопорушення від 23.05.2018 року щодо позивача та провадження по справі закрити.

Вимоги обгрунтовані тим, що 23.05.2018 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову та накладено на позивача штраф у розмірі 3 400,00 грн. в зв'язку з тим, що 23.05.2018 року о 12 год. 40 хв. позивач вигулював домашню тварину, що належить на праві власності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 і передана йому зоопарком для домашнього утримання, на повідку і дозволяв перехожим фотографуватися з нею. Такі дії відповідач кваліфікував як жорстоке поводження з твариною відповідно до ст.89 КУпАП.

Позивач не погоджується з постановою, так як у відповідності до положень ст.32 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» органи поліції лише здійснюють нагляд за дотриманням порядку вигулу домашніх тварин у громадських місцях та вживають відповідних заходів у випадку порушення законодавства про порядок поводження й утримання домашніх тварин.

Як зазначає позивач, фактів знущання і спричинення фізичних страждань домашній тварині, яку він вигулював, немає і зафіксовано не було, також відсутні показання свідків щодо жорстокого поводження з твариною.

Крім того позивач зазначає, що йому не були роз'яснені його права, не надана можливість скористатись правовою допомогою, справа розглядалась не на місці вчинення.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду відзив на позовні вимоги на час розгляду справи не надійшов.

Тому суд на підставі положень статті 205 КАС України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2018 року капітаном поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Ібрагімовим Мустафою Ахметовичем був складений протокол про адміністративне правопорушення Серія АА №986805 відносно ОСОБА_1 в якому зазначено, що 23.05.2018 року о 12 год. 00 хв. в м.Києві по вул.Хрещатик, 28 ОСОБА_1 жорстоко поводився з твариною, а саме: зеленою мавпою, утримував на повідку та фотографував з нею прохожих, чим порушив правила утримання тварин, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.89 КУпАП.

В протоколі, як вбачається, ОСОБА_1 написав пояснення: «Із зазначеним не згоден, буду оскаржувати».

В цей же день постановою капітана поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Ібрагімова ОСОБА_4 В.В. притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ст.89 КУпПА у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Частина 1 статті 89 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Стаття 89 КУпАП має три частини за якими можуть бути кваліфіковані дії особи.

Проте ні протокол, ні постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містять посилання на відповідну частину статті.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу, що регулюються зокрема, Законами України "Про тваринний світ", "Про захист тварин від жорстокого поводження", "Про ветеринарну медицину", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Безпосереднім об'єктом є встановлений порядок поводження з тваринами.

Предметом посягання є тварини, що знаходяться на волі, в напіввільних умовах або тримаються у неволі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" тварини - це біологічні об'єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові; дикі тварини - тварини, природним середовищем існування яких є дика природа, у тому числі ті, які перебувають у неволі чи напіввільних умовах; домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі; сільськогосподарські тварини - тварини, що утримуються та розводяться людиною для отримання продуктів і сировини тваринного походження; безпритульні тварини - домашні тварини, що залишилися без догляду людини або утворили напіввільні угруповання, здатні розмножуватися поза контролем людини.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема у формі, жорстокого поводження з тваринами.

Стаття 7 зазначеного Закону встановлює загальні правила утримання тварин, що виключають жорстокість. Так, відповідно до положень цієї статті Закону, умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям.

Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем.

Відповідно до ст. 18 Закону, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин;

примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань;

нанесення побоїв, травм з метою примушування тварин до виконання будь-яких вимог;

використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо.

При проведенні больових процедур обов'язкове застосування знеболюючих препаратів.

Забороняється:

розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання;

розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю;

примушування до нападу одних тварин на інших, крім випадків використання собак мисливських порід, інших ловчих звірів та птахів для полювання;

проведення генетичних змін на тваринах;

застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу;

інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Згідно статті 22 Закону, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов'язана:

дбати про домашню тварину, забезпечити їй достатню кількість їжі та постійний доступ до води;

надавати можливість домашній тварині здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними;

забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання;

забезпечити наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками;

забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо);

негайно повідомляти медичну або ветеринарну установу про випадки заподіяння домашньою твариною ушкоджень здоров'ю людині або іншим тваринам;

негайно доставляти домашню тварину, яка вчинила дії, передбачені абзацом сьомим цієї статті, у ветеринарну установу для огляду;

запобігати неконтрольованому розмноженню домашніх тварин.

Водночас суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Стаття 32 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначає, що органи Національної поліції здійснюють нагляд за дотриманням порядку вигулу домашніх тварин (собак) у громадських місцях та вживають відповідних заходів у разі порушення законодавства про порядок поводження й утримання домашніх тварин.

Згідно із положеннями статті 255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати протоколи про правопорушення, передбачені ст.89 КУпАП.

Крім того, статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Отже, як вбачається, відповідач згідно діючого законодавства уповноважений складати протокол за ст.89 КУпАП та розглядати такі справи.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечував факт жорстокого поводження із твариною. В той же час відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду доказів на підтвердження зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Згідно положень ст.286 КАС України враховуючи, що в судовому засіданні відповідачем не доведено правомірності винесення постанови, суд вважає за можливе скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 89, 222, 245, 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до капітана поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві Ібрагімова Мустафи Ахметовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 23 травня 2018 року АА №746787 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ст.89 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.89 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула