Справа № 826/14671/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 листопада 2018 року № 826/14671/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інкерман» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інкерман» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Торговий дім «Інкерман») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо неприйняття податкової накладної № 47 від 15.11.2017;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18.06.2018;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві надати висновок до Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченої суми грошових зобов'язань у вигляді штрафу у розмірі 10% у сумі 242206,42 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Надалі, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.10.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14.11.2018 о 12-35.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві з порушенням норм податкового законодавства провело камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та, як наслідок, прийняло оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Також, позивачем наголошено, що товариство з незалежних від нього причин не зареєструвало податкову накладну, з огляду на що, відсутні підстави для притягнення до відповідальності за порушення строків реєстрації податкової накладної.

Відповідач у поданому 22.10.2018 суду відзиві на позовну заяву зазначив, що товариством порушено встановлені законодавством терміни реєстрації податкової накладної, а отже, податковим органом при проведенні камеральної перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення дотримано приписи податкового законодавства.

У судовому засіданні представник позивача Лисунець Я.І. підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача Шаповал О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

14.11.2018 до суду від представників сторін надійшло клопотання про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

На підставі положень ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 09.06.2014 між позивачем та ПАТ «Дім марочних коньяків «Таврія», як постачальником, укладено договір поставки № 68, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити покупцю товар (алкогольні напої), а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити вказаний товар. (а. с. 23-27, 28-76)

На виконання вимог норм податкового законодавства ПАТ «Дім марочних коньяків «Таврія» складено та відправлено на реєстрацію податкову накладну № 391 від 31.10.2017, яка доставлена до центрального рівня ДФС о 16 год. 05 хв. 15.11.2017, що підтверджується квитанцією № 1 зі статусом документу: документ прийнято.

18.04.2016 між позивачем та ТОВ «ДДС+», як дистриб'ютором товару укладено договір № 18/04-16, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити дистриб'ютору товар (алкогольні напої), а останній зобов'язувався прийняти, оплатити та виконати дії для розповсюдження та подальшого просування вказаного товару. (а. с. 77-81, 82-135)

На виконання вимог ст. 187 ПК України ТОВ «Торговий дім «Інкерман» було складено податкову накладну № 47 від 31.10.2017.

ТОВ «Торговий дім «Інкерман», як покупець товару за договором № 68, лише 15.11.2017 о 16 год. 05 хв. набув права на податковий кредит, що у свою чергу дало можливість зареєструвати в реєстрі, податкову накладну № 47.

Позивач наголошує на тому, що незважаючи на отримання права на податковий кредит о 16 год. 05 хв, в електронному кабінеті позивача збільшення податкового ліміту відбулось лише о 20 год. 38 хв., що у свою чергу зумовило подальшу неможливість 15.11.2017 реєстрації податкової накладної № 47.

Відразу, після того, як реєстраційний ліміт відобразився в інтегрованій картці позивача, 15.11.2017 о 20 год. 41 хв. за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc» до ДФС було направлено податкову накладу № 47 від 31.10.2017, ім'я файла № 9035J20172810 XML що підтверджується роздрукованою інформацією з програмного забезпечення «M.E.Doc». (а. с. 139)

Проте, податкова накладна № 47 була доставлена до центрального рівня ДФС о 23 год. 02 хв., на що у відповідь надіслано квитанцію № 1 про відмову в прийнятті, оскільки виявлено помилки: операційний день триває щодня з 0 до 23 години, ім'я файла ідентичне вищезазначеному. (а. с. 137)

При цьому, направлена на реєстрацію податкова накладна № 47 від 15.11.2017 зареєстрована в реєстрі податкових накладних 16.11.2017 о 00 год. 04 хв., тобто з порушенням граничного терміну реєстрації на 1 день.

Як убачається з матеріалів справи, товариство зверталось з запитами про надання інформації до Державної фіскальної служби України та ТОВ «Зелена бухгалтерія» з метою встановлення достовірності відправлення податкової накладної о 20 год. 41 хв. програмним забезпеченням «M.E.Doc», надходженням такої податкової накладної до інформаційної системи та її подальшого отримання (дати та часу реєстрації в базі) (а. с. 157-160, 163-165)

У відповідь на вказаний вище запит 09.08.2018 від Державної фіскальної служби України надійшов лист № 26022/6/99-99-09-07-02-15, у якому повідомлено про те, що ТОВ «Торговий дім «Інкерман» 15.11.2017 за допомогою програмного забезпечення з 23 год 02 хв. по 23 год 51 хв. було чотири рази направлено для реєстрації податкову накладну № 47, тобто після закінчення операційного для, про що платнику податків було сформовану квитанцію № 1 та направлено на електронну адресу. (а. с. 161-162)

У подальшому, на адресу позивача надійшов акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Торговий дім «Інкерман» № 6472/26-12-07-20/39363325 від 25.05.2018, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за жовтень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкової накладної № 47 від 31.10.2017 на 10 днів і як наслідок притягнення платника до відповідальності, що передбачена п. 120-1 ст. 120 Податкового кодексу України на суму 242206,42 грн. (надалі по тексту також - ПК України) (а. с. 144)

05.06.2018 товариством надіслано на адресу Головного управління ДФС у м. Києві свої заперечення на вищезазначений акт. (а. с. 145-147)

За результатами розгляду заперечень Головним управління ДФС у м. Києві позивачу надано відповідь № 27602/10/26-15-12-07-18 від 14.06.2018, якою залишено висновки акту перевірки без змін.

На адресу позивача надійшло податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 18.06.2018 про нарахування штрафу в розмірі 10% в сумі 242206,42 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. (а. с. 148)

25.06.2018 ТОВ «Торговий дім «Інкерман» звернулось зі скаргою на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 18.06.2018 до Державної фіскальної служби України. (а. с. 150-156)

Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 27087/6/99-99-11-03-01-25 від 21.08.2018 про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС про нарахування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а. с. 166-167)

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18.06.2018, ТОВ «Торговий дім «Інкерман» звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Приписами п. п. 75.1.1 п. 75.1, ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно з положеннями п.76.1 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З метою удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, наказом Міністерством доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця» (далі - Наказ № 165)

Пунктом 2.5.1 даного Наказу визначено, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки; у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС «Камеральна електронна перевірка» інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі «порушень (помилок) не виявлено» (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «Камеральна електронна перевірка» складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою.

Отже, предметом камеральної перевірки є перевірка даних податкової звітності, за результатами якої встановлюється наявність або відсутність: помилок (порушень) у податковій звітності; неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності.

Однак, суд звертає увагу на те, що з наявного в матеріалах справи акту перевірки убачається, що предметом її дослідження була не податкова звітність позивача, а установлення наявності порушення визначеного податковим законодавством граничного терміну реєстрації податкових накладних, складених позивачем.

Таким чином, термін реєстрації податкових накладних не може бути об'єктом, який підлягає вивченню (перевірці) контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає абз. 2 п. 76.1 Податкового кодексу України.

Суд зауважує, що недотримання умов та порядку проведення перевірки тягне за собою відсутність правових наслідків такої у вигляді прийнятого податкового повідомлення-рішення. Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, згідно якої, дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути належною підставою проведення перевірки. Невиконання таких вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Також аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 31.01.2018 у справі № 804/5957/16, від 13.06.2018 у справі № 826/623/13-а.

Крім того, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18.06.2018 є протиправним з огляду на таке.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (п. 1.1 ст. 1 ПК України)

Згідно з приписами п.201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Починаючи з 01.02.2015 реєстрації в ЄРПН підлягають усі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Отже, платник податку має можливість зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН протягом установленого ПК України строку.

Відповідно до приписів п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За положеннями п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. (п. 201.10 ст. 201 ПК України)

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з вимогами п. 120?. 1 ст.120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як уже зазначалось вище, контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10% за порушення терміну реєстрації податкової накладної № 47 від 15.11.2017 до 15 календарних днів, у сумі 242206,42 грн., відповідно до абз. 1 п. 120?.1 ст. 120? ПКУ, що підтверджується розрахунком штрафу доданим до податкового повідомлення- рішення. (а. с. 149)

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем. (п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246)

Як убачається з матеріалів справи та підтверджується наявними доказами, контрагент ТОВ «Торговий дім «Інкерман» - ПАТ «Дім марочних коньяків «Таврія» вдало зареєструвало податкову накладну № 391 о 16 год. 05 хв. 15.11.2017, з огляду на що, позивач, як покупець товару, о 16 год. 05 хв. набув права на податковий кредит.

Проте, в електронному кабінеті позивача збільшення реєстраційного ліміту відбулось лише о 20 год. 38 хв., що унеможливило надсилання податкової накладної № 47 до 20 год. 38 хв.

Судом установлено, що після того як реєстраційний ліміт у кабінеті платника відобразився в інтегрованій картці, ТОВ «Торговий дім «Інкерман» 15.11.2017 о 20 год. 41 хв. надіслало до ДФС України податкову накладну № 47, що доставлена до центрального рівня ДФС о 23 год. 02 хв., однак надійшла квитанція про відмову в реєстрації у зв'язку з закінченням операційного дня, на що товариством ще раз направлено на реєстрацію накладна № 47, яка уже в подальшому була прийнята та зареєстрована 16.11.2017 о 00 год. 04 хв.

Суд вважає, що положеннями ПК України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено обмежень щодо кінцевих термінів подачі податкових накладних на реєстрацію до закінчення операційного дня, що у свою чергу не може бути поставлено в провину товариству, оскільки ним виконано установлені податковим законодавством вимоги, а затримка з доставкою документа до центрального рівня ДФС України та подальше опрацювання не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Наведені висновки відповідають практиці застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським судом з прав людини.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23.07.2002 «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні. У вказаній справі було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені п. 120?. 1 ст. 120 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям, притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, а відтак, наявні всі підстави для застосування ч. 2 ст. 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

Важливо звернути увагу на те, що відповідачем ні при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ні у відзиві на позовну заяву не надано доказів обгрунтованості та наявності/відсутності підстав для затримки відображення в інтегрованій картці набутого права на реєстраційний ліміт у кабінеті платника 15.11.2017 з 20 год. 38 хв. (набуто права на податковий кредит) до 20 год. 41 хв. (збільшення ліміту).

Таким чином, суд уважає, що у позивача була відсутня технічна можливість своєчасно зареєструвати податкову накладну № 47, у зв'язку з тим, що протягом певного проміжку часу податкова накладна не була доставлена та опрацьована до центрального рівня ДФС України, та як наслідок не зареєстрована протягом операційного дня.

Також, необхідно зауважити, що матеріалами справи підтверджується, що товариство вживало усіх можливих заходів щодо своєчасної реєстрації податкової накладної, а обставини затримки не залежали від волі платника податків, а відтак, відсутня вина у несвоєчасній реєстрації податкових накладних, що у свою чергу виключає застосування податковим органом до платника вказаних штрафних санкцій.

Необхідно врахувати правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягає застосуванню судами.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що податковим органом не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України, а доводи, викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та вищенаведеним, з огляду на що, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає, що судові витрати, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Керуючись статтями 72 - 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295 - 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інкерман» (, вул. Мельникова, 12-а, кв. 7, м. Київ, 04050) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо неприйняття податкової накладної № 47 від 15.11.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18.06.2018.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подати висновок до Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченої суми грошових зобов'язань у вигляді штрафу в розмірі 10% на суму 242206,42 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інкерман» (, вул. Мельникова, 12-а, кв. 7, м. Київ, 04050) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 9028,21 грн. (дев'ять тисяч двадцять вісім гривень 21 коп.)

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко