Справа № 821/834/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/834/18

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом за №34 від 30.03.2018р. в частині відмови у призначення одноразової грошової допомоги позивачу;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (травм, контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

- зобов`язати Міністерство оборони України у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він проходив службу в збройних силах. Виконуючи бойове завдання 30.10.1986р. ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення лівої половини обличчя, проникаюче поранення лівого ока, ЗЧМТ (контузія головного мозку). Позивач вважає, що з моменту встановлення ІІІ групи інвалідності він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, Міністерство оборони України протиправно не призначається та не виплачується вказана одноразова грошова допомога, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом за №34 від 30.03.2018р. в частині відмови у призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі встановленого Законом.

Зобов`язано Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, суд визнав право позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст.6 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до Порядку № 975.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР та в період з 16.01.1986р. по 05.04.1987р. брав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан.

Згідно свідоцтва про хворобу №1371/3391 від 21.07.1988р. ОСОБА_1 отримав поранення лівої частини голови при виконанні обов`язків військової служби. Зокрема йому встановлено діагноз: наслідки закритої травми головного мозку... пониження гостроти зору лівого ока до 0,5.

Згідно довідки серії ВТЭ-15 №056152 від 13.04.1989р. ОСОБА_1 первинно встановлено ІІ групу інвалідності, травма отримана при виконанні обов`язків військової служби. Інвалідність встановлена на строк до 01.05.1994р.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №292370 від 18.05.2017р. при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності по зору безстроково. Причиною інвалідності вказано травму, отриману при виконанні військової служби.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №574 від 28.02.2018р. поранення (травма, контузія) ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 за свідоцтвом про хворобу №1371/3391 від 21.07.1988 про причинний зв`язок відмінено.

3 січня 2018р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Херсонського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з призначенням ІІІ групи інвалідності по зору "Травма отримана при виконанні обов`язків військової служби".

Листом від 12.04.2018 за №6/2/1410 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив ОСОБА_1 , що Міністерством оборони України прийнято рішення про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018р. №34, затвердженого Міністром оборони України 2.04.2018р. вбачається, що підставою для відмови стало те, що на день встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності в 1989р. не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, а встановлення інвалідності в 2017р. є наслідком того самого поранення, на підставі якого встановлювалась інвалідність в 1989р.. Крім цього, згідно з п.4 ст.16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.8 Порядку у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність рішення Міністерства оборони України, яке позивач просить визнати протиправними та скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (ч.5 ст.17 Конституції України).

20 грудня 1991р. Верховною Радою України прийнято ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у ст.1 зазначеного Закону, та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.1-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст.41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.4 ч.2 ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 (далі - Порядок № 975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З довідки до акта огляду МСЕК Серії 12ААА №2923700 вбачається, що позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, причини якої пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (а.с.21)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ч.4 ст.16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки вказана норма регулює питання доплати одноразової грошової допомоги.

В даному випадку позивач жодних виплат раніше не отримував і звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням IIІ групи інвалідності, а не її доплати.

Враховуючи той факт, що грошову допомогу по ІІ групі інвалідності позивач не отримував, він має право на отримання грошової допомоги по ІІІ групі інвалідності.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідача про те, що на ОСОБА_1 , якій був громадянам СРСР та здійснював діяльність з оборони СРСР норми ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюються.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку колегії суддів, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 листопада 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв