Справа № 805/2547/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року справа № 805/2547/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суду у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М.,

секретар Святодух О.Б.,

за участі:

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі № 805/2547/18-а (головуючий у 1 інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКМ Група» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправни та скасування податковий повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКМ Група» (далі позивач) звернулося до з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , від 07.08.2017 року.

В обґрунтування позову зазначив, що ним не було отримано акт перевірки та податкові повідомлення-рішення, внаслідок чого він був позбавлений можливості своєчасно сплатити або оскаржити податкові повідомлення-рішення. Вважає, що всі зобов'язання за договором розстрочення були сплачені своєчасно, після чого неузгоджених зобов'язань у платника не було, що підтверджується довідками про відсутність заборгованості з податків, зборів та платежів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року адміністративний позов ТОВ «ДКМ Група» задоволено. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 07.08.2017 року, які прийняті ГУ ДФС у Донецькій області. Скасовано суму податкової вимоги від 05.10.2017 № 365-46.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нову постанову, якою відмовити підприємству у задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування позову, посилаючись на норми Податкового кодексу, зазначив, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення. Звертає увагу суду, що за несвоєчасну сплату податкового боргу розстроченого за договором нараховується пеня відповідно до вимог п. 129.4 ст. 129 ПКУ. Наголошує на тому, що на час проведення камеральної перевірки забороняється проведення перевірок органами ДФС суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача до суду не прибув.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКМ Група» (код ЄДРПОУ 05) - зареєстровано Юридичним департаментом Маріупольської міської ради від 17.04.2012 року за № 0041083, за юридичною адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, приморський район, вулиця Ушакова, 6, офіс 23. Взято на податковий облік Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області (Приморське відділення). (а.с. 33-35).

ГУ ДФС у Донецькій області - є юридичною особою публічного права - установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб'єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

Посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ДКМ Група», з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток за період з 11.03.2014 року по 12.03.2015 року по декларації з податку на прибуток підприємств від 26.02.2014 року № , за період з 11.03.2015 року по 12.03.2015 року по декларації з податку на прибуток підприємств від 27.02.2015 року № , за наслідками якої складено Акт від 27.06.2017 № 921/05-99-12-03/05-84/38210375.

Згідно висновків Акту перевірки встановлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями.

За результатами проведеної перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.08.2017 № , яким позивачу за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання нараховано штраф у розмірі 10% на суму 194,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу за затримку сплати суми грошового зобов'язання більше 30 днів нараховано штраф у розмірі 20% на суму 52599,74 грн. (а.с. 57, 58). Податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі статті 126 Податкового кодексу України.

05 жовтня 2017 року ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято податкову вимогу № 365-46, відповідно до якої позивача було зобов'язано сплатити суму податкового боргу у розмірі 10525,99 грн. (а.с. 8).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження та 03.11.2017 подав скаргу на рішення ГУ ДФС у Донецькій області щодо направлення податкової вимоги за вих. № 02/11 .(а.с. 11)

22.12.2017 року Державною фіскальною службою України своїм рішенням № 31249/6/99-99-17-01-15 скарга ТОВ «ДКМ Група» залишена без задоволення.(а.с. 13).

Оцінюючи застосування штрафу податковими повідомленнями-рішеннями суд першої інстанції виходив з того, що згідно виписок банку позивачем своєчасно виконав всі зобов'язання зі сплати розстрочених сум, іншої заборгованості з податків, зборів, платежів у платника не було, про що свідчать довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

За змістом п.п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язований самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов'язання у встановлені законом строки.

Зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється, зокрема, у формі розстрочки (підпункт 32.1, підпункт 32.2 статті 32 Податкового кодексу України).

Розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу, відповідно до пункту 100.1 статті 100 Податкового кодексу України, є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Пунктом 100.13 статті100 Податкового кодексу України передбачено, що порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в межах їх повноважень.

На реалізацію наведеної бланкетної норми Податкового кодексу України Міністерством доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року видано наказ № 574 «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1853/24385 (далі по тексту - Порядок №574).

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 574 на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Таким чином, відповідно до наведених вище положень податкового законодавства, штрафні санкції не нараховуються у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов'язання (податкового боргу) саме з дати прийняття такого рішення.

З викладеного слідує, що відстрочення застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов'язань. А відтак, відстрочення є законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу.

Матеріали справи свідчать, що 11 березня 2014 року між ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та ТОВ «ДКМ Група» був укладений договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) № 4, відповідно до якого позивачу податковим органом було надано розстрочення сплати податкового зобов'язання податку на прибуток на суму 72270,00 грн. під проценти строком з 22 квітня 2014 по 15 грудня 2014 року. Розмір процентів дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно даних інтегрованої картки платника податків, на час укладення договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань, а саме 11.03.2014, податковий борг у позивача відсутній.

Відповідно п. 4.1 договору, у випадку порушення умов погашення розстроченого зобов'язання Орган державної податкової служби зобов'язується достроково розірвати договір та пред'явити до сплати невнесену суму грошового зобов'язання (процентів тощо).

Відповідно до виписок з банку, які містяться у матеріалах справи позивачем своєчасно виконані умови договору про розстрочення

(відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу). Останній термін сплати зобов'язань за договором складав 15.12.2014 року позивачем останній платіж з відсотками за користування розстрочкою внесено 17.11.2014 року.(а.с. 20-29).

Довідками ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 16.03.2015 року № 22/10/05-19-25 підтверджено відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, єдиного соціального внеску станом на 16.03.2015 року (а.с. 30), від 18.06.2015 № 53/10/05-19-25 підтверджено відсутність заборгованості станом на 18.06.2015 року (а.с. 31) та довідкою від 28.11.2016 № 922686025/10/05-19-17 станом на 28.11.2016 року.(а.с. 32).

Отже, зважаючи на наявність рішення контролюючого органу про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов'язання (податкового боргу), що звільняє платника від відповідальності у вигляді штрафу, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення контролюючий орган діяв не у межах визначених законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі № 805/2547/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова