Справа № 1740/1884/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1807/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року, ухвалене суддею Комшелюк Т.О., м. Рівне, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача по одноразовій виплаті йому заборгованості за період з 01 лютого 2016 по 31 грудня 2017 пенсії у сумі 72400, 17 грн. згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 р. «Про внесення змін де постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268»; зобов'язати відповідача здійснити одноразово виплату йому заборгованості за період з 01 лютого 2016 по 31 грудня 2017 пенсії у сумі 72 400, 17 грн. згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопаду 2015 р. «Пре грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопаду 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268» з 01 січня 2016 року; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем подано позовну заяву в загальному порядку з вимогою про зобов'язання відповідача виплатити позивачу заборгованість з пенсії після її перерахунку, який був здійснений на виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17, а не в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, хоча зміст вказаної вище позовної вимоги зводиться до оскарження бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення, винесеного в іншій адміністративній справі. При цьому, публічно-правовий спір в частині вказаної позовної вимоги вже вирішений судом у межах адміністративної справи №569/12378/17, оскільки ухваленим у ній рішенням відповідач був зобов'язаний не лише здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016, а й виплатити йому перераховану пенсію. Одночасно суд першої інстанції зауважує, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17 суми, належні позивачу до виплати, не нараховувалися, питання стягнення конкретно визначених сум не вирішувалися, натомість зобов'язання провести таке нарахування та подальшу виплату було покладено на відповідача у справі.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права, оскільки в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з неправильним та неповним встановленням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17, яка набрала законної сили 08.05.2018, було, зокрема зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки №5/84 від 12 травня 2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області, з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року».

Апелянт вказує на те, що відповідач частково виконав вказану вище постанову Рівненського міського суду в Рівненській області, оскільки перерахував на його картковий рахунок кошти в сумі 2764,63 грн. як різницю між місячним розміром перерахованої пенсії та місячним розміром фактично отриманої ним пенсії за січень 2016 року

Вважає, бездіяльність відповідача щодо невиплати йому перерахованої пенсії протиправною.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17, зокрема, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки №5/84 від 12 травня 2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області, з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року» та допущено постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

18.12.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувало на картковий рахунок позивача кошти в сумі 2764,63грн. як різницю між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої мною пенсії за січень 2016 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у адміністративній справі №569/12378/17 залишено без змін.

17.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17.

Листом від 29.05.2018 за №ШЕ-8129523 (Ш-743/07.1-59) відповідач повідомив ОСОБА_1, що на виконання вказаного судового рішення ним проведений перерахунок пенсії позивача. При цьому, розрахунок доплати пенсії за пенсійною справою позивача проведений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, згідно з яким сума перерахованої пенсії позивача за період з 01.02.2016 по 31.12.2017 становить 72400,71 грн. Доплата за 2016-2017 роки, з врахуванням раніше виплаченої пенсії, виплачуватиметься протягом 2019-2020 років у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103, після виділення коштів на її фінансування з державного бюджету.

05.06.2018 позивачу був виданий виконавчий лист у адміністративній справі №569/12378/17.

06.06.2018 на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. відкрито виконавче провадження №56549654 з примусового виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17.

25.06.2018 постановою головного державного виконавця у виконавчому провадженні №56549654 винесена постанова про накладення штрафу на відповідача за невиконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/12378/17.

07.06.2018 позивач в порядку статті 383 КАС України звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення у адміністративній справі №569/12378/17.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2018 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб'єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі №569/12378/17 відмовлено.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України та порушують права, свободи чи законні інтереси позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вказана вище постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу набрала законної сили і є обов'язковою до виконання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фактичний зміст розглядуваних правовідносин полягає у контролі за виконанням вказаних вище судових рішень в адміністративних справах.

Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зміст такої заяви, порядок її подання і судового розгляду визначені частинами 2-6 ст.383 КАС України.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем - суб'єктом владних повноважень, рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Аналогічні правові приписи містились і в частинах 9, 10 ст.267 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року).

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обрання позивачем невірного способу захисту порушених прав, і як наслідок відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 у справі №569/12378/17 суми, належні позивачу до виплати, не нараховувалися, питання стягнення конкретно визначених сум не вирішувалися, натомість зобов'язання провести таке нарахування та подальшу виплату було покладено на відповідача у справі.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі №1740/1884/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 27.11.2018р.