Справа № 1640/2386/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2386/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення збитків, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2018 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (надалі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 18.12.2017 №027972 та від 16.04.2018 №027972 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- стягнути з Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області завдані збитки у розмірі 6289,85 грн та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність спірних постанов, з огляду на те, що він не є суб'єктом відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, оскільки не є автомобільним перевізником, не надає послуг з перевезення вантажів, натомість вантажний автомобіль НОМЕР_1 та RENAULT "MIDLINER" д.р.н ВІ7345ВК власником яких є позивач, передано в оренду Приватному підприємству "Полтава - Консалтинг" згідно із договором оренди №03/ОМ від 01.04.2016 та Приватному підприємству "Укрторгбуд-Сервіс" згідно із договором оренди №022/ОМ від 01.02.2018. Звертав увагу також на те, що розгляд справ 18.12.2017 та 16.04.2018 про застосування адміністративно-господарського штрафу проведено без участі та повідомлення позивача, чим порушено його права. Зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача ним було понесені витрати у загальному розмірі 6289,85 грн та завдано моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 50000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 відкрито провадження у справі №1640/2386/18 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву (а.с.35-43), що надійшов до суду 27.07.2018, відповідач просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи власну позицію тим, що 24.11.2017 при проведенні рейдової перевірки державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області перевірено транспортний засіб марки RENAULT "PREMIUM" д.р.н ВІ8489СА, який у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію перебуває у власності ОСОБА_1, та встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", - не оформлений протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу чи індивідуальної контрольної книжки водія. Повідомлення про розгляд справи про порушення направлялось за адресою, за якою позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, рекомендованим листом. За результатами розгляду справи 18.12.2017 відповідно до абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесено постанову про застосування фінансових санкцій №027972, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн). Крім того, 07.03.2018 при проведенні рейдової перевірки державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області перевірено транспортний засіб марки RENAULT "MIDLINER" д.р.н ВІ7345ВК, який у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію перебуває у власності ОСОБА_1, та встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з вантажних перевезень без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ТТН або інших документів на вантаж, окрім того, не оформлений протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу чи індивідуальної контрольної книжки водія. Повідомлення про розгляд справи про порушення направлялось за адресою, за якою позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, рекомендованим листом. За результатами розгляду справи 16.04.2018 відповідно до абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесено постанову про застосування фінансових санкцій №015806, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн). Відповідач наголошує, що як водіями транспортних засобів під час перевірки, так і позивачем під час розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, не надавався договір оренди транспортного засобу, за яким транспортний засіб передано у користування інших осіб.

01.08.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив (а.с.101-103), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

08.08.2018 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.131), у яких відповідач надає спростування доводам позивача. Наголошує на тому, що ним було вчинено дії щодо повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою суду від 16.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 25.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились. Надали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з'явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

24.11.2017 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на підставі направлення на перевірку від 17.11.2017 №005915 (а.с.121) проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В ході перевірки транспортного засобу марки RENAULT д.р.н ВІ8489СА, водій ОСОБА_2, виявлено та в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.11.2017 №020154 зафіксовано порушення - надання послуг з перевезення вантажів згідно ТТН №0026167 від 24.11.2017 (вантаж - лушпиння соняшникове) без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу чи індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.124).

При цьому акт перевірки містить відомості про те, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 (м. Полтава, вул. Пушкіна 28, 35), свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ СХХ 883446. Вказаний акт підписано водієм.

08.12.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області надіслано ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначено на 18.12.2017 (а.с.122, 128). Зазначене повідомлення було отримано позивачем 20.12.2017 (а.с.122, 128).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області ОСОБА_3 18.12.2017 винесено постанову №027972 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1700 грн (а.с.11).

07.03.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на підставі направлення на перевірку від 06.03.2018 №003632 (а.с.126) проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В ході перевірки транспортного засобу марки RENAULT д.р.н ВІ7345ВК, виявлено та в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.03.2018 зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з вантажних перевезень без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ТТН або інших документів на вантаж, окрім того, не оформлений протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу чи індивідуальної контрольної книжки водія (а.с.127).

При цьому акт перевірки містить відомості про те, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 (м. Полтава, вул. Пушкіна 28, 35), свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ СХХ 883446 (згідно даних Національної поліції). Від підпису акту перевірки водій відмовився.

02.04.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області було передано на пошту повідомлення на ім'я ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначено на 16.04.2018 (а.с.119). Зазначене повідомлення було отримано позивачем 07.05.2018 (а.с.197).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області ОСОБА_3 18.12.2017 винесено постанову №015806 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1700 грн (а.с.12).

Не погодившись із вказаними постановами, позивач оскаржив їх до суду.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відповідність спірних постанов відповідача критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та надаючи правову оцінку аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, урегульовано Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка /пункт 12 Порядку №1567/.

За змістом пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області складено акт від 24.11.2017 №020154, в якому зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Також матеріалами справи підтверджено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_3 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області складено акт від 07.03.2018, в якому зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що у відповідності до положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, адміністративно-господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" підлягає застосуванню саме до автомобільного перевізника.

За визначенням статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Суд зауважує, що в акті перевірки від 24.11.2017 зафіксовано, що послуги з перевезення вантажів транспортним засобом RENAULT ВІ8489СА здійснювалися згідно ТТН №0026167 від 24.11.2017, вантаж - лушпиння соняшникове.

Із змісту товарно-транспортної накладної №0026167 від 24.11.2017, копія якої наявна у матеріалах справи, вбачається, що перевезення вантажу - лушпиння соняшника масою 13,640 кг виконувалося автомобільним перевізником ПП "Полтава-Консалтинг", вантажовідправник - ТзДВ "Укроліяпродукт", вантажоодержувач - ТОВ "Полтава-Консалтинг" (а.с.137).

Крім того, позивачем надано до суду засвідчені копії договору оренди транспортного засобу №003/ОМ від 01.04.2016, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПП "Полтава-Консалтинг" (а.с.21), додаткової угоди №1 від 31.12.2016 до договору №003/ОМ (а.с.23) та акту прийому-передачі від 01.04.2016 року (а.с.162), які свідчать, що транспортний засіб RENAULT PREMIUM ВІ8489СА передано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Приватному підприємству "Полтава-Консалтинг".

Згідно додаткової угоди №1 від 31.12.2016 до договору оренди транспортного засобу №003/ОМ від 01.04.2016 термін дії договору - до 31 грудня 2017 року.

Таким чином станом на 24.11.2017 транспортний засіб RENAULT PREMIUM ВІ8489СА перебував в оренді Приватного підприємства "Полтава-Консалтинг".

Беручи до уваги зміст товарно-транспортної накладної №0026167 від 24.11.2017, зважаючи на документи щодо оренди транспортного засобу RENAULT PREMIUM ВІ8489СА, автомобільним перевізником під час надання послуг з перевезення вантажів 24.11.2017 в розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" було Приватне підприємство "Полтава-Консалтинг".

Крім того, позивачем надано до суду копію договору оренди транспортного засобу №022/ОМ від 01.02.2018, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПП "Укрторгбуд-Сервіс" (а.с.22) та акту прийому-передачі від 01.02.2018 року (а.с.164), які свідчать, що транспортний засіб RENAULT "MIDLINER", реєстраційний номер НОМЕР_3 передано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Приватному підприємству "Укрторгбуд-Сервіс".

Таким чином станом на 07.03.2018 транспортний засіб RENAULT "MIDLINER" д.н.з. НОМЕР_3 перебував в оренді Приватного підприємства "Укрторгбуд-Сервіс".

Відтак слід дійти висновку, що автомобільним перевізником під час надання послуг з перевезення вантажів 07.03.2018 в розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" було Приватне підприємство "Укрторгбуд-Сервіс".

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів здійснення на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів 24.11.2017 транспортним засобом марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 та 07.03.2018 транспортним засобом марки RENAULT д.н.з. ВІ 7345ВК саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, тобто не підтверджено, що останній мав статус автомобільного перевізника.

Відтак застосування штрафу до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є безпідставним.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.12.2017 №027972 та від 16.04.2018 №027972, якими до позивача застосовано штраф є необґрунтованими, принятими без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття рішення, чим порушено права позивача.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що відповідачем не дотримано вимог законодавства з огляду на те, що розгляд справи про порушення на автомобільному транспорті проведено без участі та повідомлення позивача.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Зважаючи на те, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт надіслано позивачу рекомендованим листом за його місцем проживання згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачем виконано вимоги законодавства щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення.

Отже, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.12.2017 №027972 та від 16.04.2018 №027972 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн, суд зазначає наступне.

Так, статтею 56 Конституція України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною другою вказаної статті встановлено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди внаслідок дій відповідачів.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на користь ФОП ОСОБА_1 понесених збитків у розмірі 6289,85 грн, суд виходить з наступного.

Позивач зазначає, що ним понесені наступні витрати:

- 1200,00 грн - таксі м.Полтава-м.Кобеляки-м.Полтава 30.06.2018;

- 2020,00 грн та 1967,41 грн - сплата у забезпечення виконавчого провадження;

- 20,20 грн та 19.67 грн - банківська комісія за платежі на суму 2020,00 грн та 1967,41 грн;

- 150,00 грн - таксі по м.Полтава 02.07.2018;

- 600,00 грн - таксі м.Полтава-м.Кобеляки 02.07.2018;

- 288,00 грн - оплата стоянки спец майданчика у м.Кобеляки;

- 10.00 грн - банківська комісія за оплату по зберіганню транспортного засобу;

- 14,57 грн - банківська комісія за сплату судового збору.

Матеріали справи свідчать, що на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м.Полтава Головного ТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадження ВП №55857282 та ВП №56395601 з примусового виконання постанов Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області від 18.12.2017 №027971 та від 16.04.2018 №027972 про стягнення штрафу (а.с.171-190). В межах вказаних виконавчих проваджень державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (ОСОБА_1О.) та оголошено в розшук майно боржника, зокрема, транспортний засіб марки BMW 525 І, легковий седан-В, днз ВІ8800АЕ.

З позовної заяви слідує, що 30.06.2018 близько 22:00 на посту дорожньої поліції в м.Кобеляки Полтавської області було зупинено автомобіль марки BMW, днз ВІ8800АЕ, що належить позивачу. Автомобіль було доставлено на спец майданчик в м.Кобеляки. Оскільки автомобіль було затримано та враховуючи нічний час, позивач з пасажирами був змушений скористатися послугами таксі. В подальшому, 02.07.2018, позивачу довелося користуватися послугами таксі.

На підтвердження вказаним обставинам позивач надав до суду копію квитанцій від 30.06.2018 №101002, від 02.07.2018 №101003 та №101004 (а.с.138).

Як вже зазначалося, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /частина перша статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України/.

Суд зазначає, що надані до суду копії квитанцій від 30.06.2018 №101002, від 02.07.2018 №101003 та №101004 заповнені від руки ФОП Герасименко. У вказаних квитанціях не зазначено рнокпп ФОП Герасименко, що позбавляє суд можливості встановити реальність здійснення ФОП Герасименко такого виду діяльності за КВЕД: 49.32 Надання послуг таксі. Крім того, послідовність номерів квитанцій (№101002 від 30.06.2018, №101003 від 02.07.2018, №101004 від 02.07.2018) свідчить про те, що вони були надані позивачу не за результатом наданої послуги.

Наданих до суду копій квитанцій (а.с.25) слідує, що позивач 02.07.2018 сплатив кошти у розмірі 2020,00 грн та 1967,41 грн для забезпечення зведеного виконавчого провадження №56627237. Суд зазначає, що вказані кошти надійшли на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби та за результатом набрання законної сили рішення про скасування спірних постанов будуть повернуті.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача банківської комісії при сплаті судового збору задоволенню не підлягає, оскільки вказані кошти не входять до розміру судового збору, а є комісією, яку сплачує платник відповідному банку за перерахування коштів на відповідний рахунок.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000; рнокпп НОМЕР_4) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м.Полтава, Полтавська область, 36008; ) про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення компенсації, моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 18 грудня 2017 року №027972 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 16 квітня 2018 року №027972 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області () на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4) витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5