Справа № 804/6429/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

23 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/6429/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року, суддя Кальник В.В., по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 у жовтні 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому, просила вважати протиправними дії Дніпровського районного відділу Головного управління ДМС у Дніпропетровській області щодо не оформлення паспорту неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки; зобов'язати Заводський районний відділ у м. Кам'янське Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що не містить безконтактного електронного носія, з проставленою відміткою місця проживання; зобов'язати Заводський районний відділ у м. Кам'янське Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області вести облік щодо ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації по них до ЄДР чи будь-яких баз даних і реєстраторів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чинним положенням про паспорт громадянина України передбачено два рівнозначні варіанти оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка, таким чином оформлення паспорта старого зразка жодним чином не порушує та не суперечить діючому законодавству України, відмовляючи у задоволенні заяви щодо ведення паспортного обліку ОСОБА_2 за раніше встановленими формами, виключно за ім'ям, без внесення інформації до ЄДР, баз даних тощо, відповідач порушив особисті права позивача.

Судом в якості належного відповідача визнано Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо не оформлення паспорту неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки та зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що не містить безконтактного електронного носія, з проставленою відміткою місця проживання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржувану постанову змінити та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, що суд не звернув увагу, що позивач та сама неповнолітня особа не дають згоду на оформлення паспорту у формі пластикової картки у всіх її виглядах (без контактного носія чи з контактним носієм) та неповнолітня особа не дає згоду на оформлення та не оформлює заяву-анкету (в електронній формі), оформлення якої обумовлює внесення інформації про особу до Реєстру та проводиться ідентифікація особи. Неповнолітня особа не дає згоди на внесення будь-якої інформації стосовно неї до Реєстру, оскільки має конституційне право на таку відмову. Також апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та те, що неповнолітня особа не оформлює заяву-анкету (в електронній формі) і не дає згоду на її оформлення, така не підпадає під дію вказаного Закону. Не містить рішення суду й того, що позивач категорично забороняє оформлювати на ім'я дитини паспорт у вигляду пластикової картки із застосуванням засобів Реєстру, розміщувати персональні дані та присвоювати дитині унікальний номер запису у реєстрі, будь-які інші ідентифікатори її особи (цифрові, штрихкодові, біометричні, QR-кодові тощо). Вирішення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача вести облік щодо ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації по них до ЄДР чи будь-яких баз даних і реєстраторів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних не може вважтися вирішенням спору на майбутнє.

Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області також не погодилося з рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на виконання доручення Голови ДМС України № Д/92/2-17 від 15.06.2017 «Про організацію роботи територіальних органів та підрозділів ДМС з оформлення та видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України» починаючи з 16.06.2017 було припинено прийняття заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року. Згідно акту перевірки бланків суворої звітності та суворого обліку від 23.12.2016 бланки паспортів у вигляді книжечки у відповідача були використані. Крім того, апелянт зазначає, що Закону № 5492-VI передбачає, що паспорт громадянина України є документом, який оформлюється із використанням Реєстру. Також при винесенні рішення суд надав перевагу підзаконному нормативно-правовому акту, що суперечить принципам адміністративного судочинства, а саме Положенню про паспорт громадянина України, затвердженому постановою Верховної Ради України.

Також Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області звертає увагу, що паспорт громадянина України у формі книжечки, виданий до набрання чинності Законом України № 5492- VI є чинним поряд із карткою, хоча подальше його оформлення припинено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг та відзивів на них, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 у квітні 2017 року звернулася до Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою в якій просила вести паспортний облік щодо неї за раніше встановленими формами, без внесення інформації до Державного реєстру, будь-яких баз даних і реєстрів, без їх обробки та передачі, заявила, що не надає згоду на обробку персональних даних та через свої релігійні переконання відмовляється від отримання та користування будь-якими біометричними документами, що містять інформацію для зчитування якої необхідно додаткові пристрої, а також від внесення даних до Єдиного демографічного реєстру та від зняття біометричної інформації.

Листом № 1201/М-290 від 05.05.2017 Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_2, що відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України у вигляді ID - картки оформлюється вперше після досягнення особою 14-річного віку. Кожний громадянин України зобов'язаний отримати паспорт громадянина України відповідно до Закону, який оформляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Також зазначено, що територіальними підрозділами ДМС України обладнаними робочими станціями документування паспортом громадянина України з використанням бланків паспорта громадянина у формі книжечки не здійснюється.

У серпні 2017 року законні представники ОСОБА_2 звернулися до Заводського районного відділу у м. Кам'янське Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області з заявою в якій зазначили, що не надають згоду на оформлення останній паспорту у формі пластикової картки типу ID-1 та просили видати бланк паспорту громадянина України ОСОБА_2 виключно у вигляді паспортної книжечки, проставити відмітку місця проживання в паспорті та провести реєстрацію громадянства України.

Листом № 1222/4842 від 17.08.2017 Заводський районний відділ у м. Кам'янське Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області відмовив у задоволенні заяви та зазначив, що з 01 січня 2016 року паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Підрозділи, де розміщені робочі станції для оформлення і видачі паспорта громадянина України засобами Реєстру, громадян України, які звернулися за оформленням паспорта вперше по досягненню відповідного віку, у разі втрати або викрадення, у разі обміну паспорта, оформлюється паспорт громадянина України виключно у формі картки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру відповідно до їх функціонального призначення, зокрема, поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що, зокрема, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до положень статті 14 цього Закону документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Пунктом 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26 червня 1992 року встановлено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується (п.8 Положення).

Водночас, згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» № 302 від 25 березня 2015 року запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунтом 3 вказаної постанови установлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється.

Згідно з п. 131 Постанови до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься така інформація: інформація, зазначена в зоні візуальної перевірки паспорта; додаткова змінна інформація (про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи).

Позивач у позовній заяві та в апеляційній скарзі посилається на порушення принципу поваги до приватного життя суб'єкта персональних даних (особи в інтересах якої звернулася до суду), шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, оскільки згоди на таку обробку не надає.

Надаючи оцінку вказаним доводам колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Частиною 1 статті 6 Закону встановлено, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб'єкта персональних даних.

Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи. Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 ухвалено постанову від 19 вересня 2018 року, в якій суд дійшов висновку, що норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на відміну від норм Положення про паспорт громадянина України не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону, було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, а також вірно встановив, що належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов'язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 бланк паспорту у формі паспортної книжечки, що не містить безконтактного електронного носія.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вести облік щодо ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи ( у т.ч. за серією та номеру паспорту), без автоматизованої обробки та передачі персональних даних про них до ЄДР чи будь яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних, оскільки зазначена вимога заявлена на майбутнє. Крім того, при оформленні та видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26 червня 1992 року, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року в адміністративній справі № 804/6429/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 23.11.2018 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23.11.2018.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров