Справа № 415/7779/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року справа №415/7779/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2018 року у справі № 415/7779/17 (головуючий І інстанції Фастовець В.М., повний текст складений у м. Лисичанську Луганської області) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо припинення виплати пенсії згідно довідки про заробітну плату № 35 від 24.08.2012 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Червоне Привілля» (далі - ВАТ «Червоне Привілля»), з 1 квітня 2017 року;

- зобов'язати поновити виплату пенсії з урахування довідки про розмір заробітної плати № 35 від 24.08.2012 року, виданої ВАТ «Червоне Привілля», з 01.04.2017 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 1 квітня 2017 року (а.с. 2-3).

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2018 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений:

- визнано протиправними дії УПФУ в м. Лисичанську Луганської області щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії по довідці про заробітну плату № 35 від 24 серпня 2012 року, яка видана ВАТ «Червоне Привілля»;

- зобов'язано УПФУ в м. Лисичанську Луганської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії з урахуванням довідки про розмір заробітної плати № 35 від 24 серпня 2012 року, виданої ВАТ «Червоне Привілля», з 1 квітня 2017 року та виплатити недоотриманні суми пенсії з 1 квітня 2017 року (а.с. 45-48).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів посилався на те, що у травні 2017 року зроблено допризначення пенсії позивачеві з урахуванням заробітної плати згідно даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року до 25.04.2016 року; заробітна плата за період роботи з 01.01.1991 року до 31.12.1995 року згідно довідки ВАТ «Червоне Привілля» про заробітну плату № 35 від 24.08.2012 року в розрахунок пенсії не включена, оскільки відповідно до листа УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 29.03.2017 року № 4680/09 архіви ВАТ «Червоне Привілля» не збережені, тому неможливо підтвердження цієї довідки первинними документами (а.с. 52-53).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

З 21.09.2016 року позивачеві призначено пенсію за віком з визначенням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату ВАТ «Червоне Привілля» № 35 від 24.08.2012 року (а.с. 8,9).

В жовтні позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації щодо підстав зменшення розміру пенсії з квітня 2017 року (а.с. 7).

Листом УПФУ в м. Лисичанську Луганської області № 174/К-7 від 07.11.2017 року позивача повідомлено про те, що заробітна плата за період роботи з 01.01.1991 до 31.12.1995 відповідно до довідки № 35 від 24.08.2012 року в розрахунок пенсії не включена, оскільки УПФУ в Попаснянському районі листом від 29.03.2017 року № 4680/09 повідомило, що архіви на підприємстві ВАТ «Червоне Привілля» не збережено, тому підтвердження наданої довідки позивачем первинними документами згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неможливе (а.с. 8).

Спірним у справі є правомірність дій УПФУ в м. Лисичанську Луганської області щодо зменшення розміру пенсії у зв'язку з припиненням ОСОБА_2 обчислення розміру пенсії згідно довідки про заробітну плату № 35 від 24 серпня 2012 року, яка видана ВАТ «Червоне Привілля».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ст. 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Згідно ст. 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача на те, що сума заробітної плати, зазначена у спірній довідці не має підтвердження її виплати первинними документами про нарахування та виплату заробітної плати і в архіві ВАТ «Червоне Привілля» відсутні документи, які б підтверджували виплату заробітної плати позивачеві, оскільки зазначені первинні документи знаходяться в матеріалах пенсійної справи позивача та на підставі цієї довідки відповідач вже сплачував позивачеві пенсію. З доводів відповідача вбачається, що пенсійний орган вирішив перевірити цю довідку з мотивів необхідності.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання таких дій відповідача неправомірними, оскільки розмір пенсії позивачеві у 2016 році обрахований на підставі довідки ВАТ «Червоне Привілля» про заробітну плату № 35 від 24 серпня 2012 року та відповідач тривалий час обраховував розмір пенсії позивачеві на підставі цієї довідки.

Крім того, відповідач обізнаний, що підприємство ліквідовано, і тому створювати додаткові перешкоди в отриманні гарантованої державою пенсії не є належним виконанням відповідачем свого обов'язку.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії згідно довідки про заробітну плату № 35 від 24.08.2012 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Червоне Привілля» та зобов'язання поновити виплату пенсії з урахування довідки про розмір заробітної плати № 35 від 24.08.2012 року, виданої ВАТ «Червоне Привілля», з 01.04.2017 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 1 квітня 2017 року.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ч. 5 ст. 250, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325, ст. ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2018 року у справі № 415/7779/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова