Справа № 810/77/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/77/18 Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4, довіреність №220 від 22.01.2016 року) до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (представник Войцехівська П.П., довіреність №1332/9/10-36-10-08 від 08.02.2018 року) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення та вимоги, -

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10.10.2017 №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску від 10.10.2017 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2017 №Ф-.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа підприємець з 30.09.2010 за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 118).

У період з 18.08.2017 по 04.09.2017, на підставі п.77.1, п.77.2, п.77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, відповідно до направлень від 18.08.2017 №1955, №1941 та №1942, виданих ГУ ДФС у Київській області, наказу ГУ ДФС у Київській області від 07.08.2017 №1447 та згідно плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на III квартал 2017 року, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Результати перевірки оформлені актом від 08.09.2017 №678/10-36-13-09/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки) (том 1, а.с. 119-148).

В акті перевірки зазначено, що при проведенні перевірки встановлено неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, №38 від 21.01.2016 зареєстрованій в Іванківському відділені Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, в частині невірного відображення суми фактично отриманих доходів, понесених витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7 та суми чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4), чим порушено вимоги пп.8, пп.9 п.6 Порядку ведення Книг обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218 та підпункт "а" пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 125).

Перевіркою правильності визначення валового доходу за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за перевіряємий період, з даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки виявлено розбіжності (том 1, а.с. 126).

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно виписок банку ФОП ОСОБА_3 отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 суму валового доходу в розмірі 2 885 289,60 грн. без ПДВ, згідно книги обліку доходів та витрат відображена сума валового доходу без ПДВ в сумі 2 860 141,78 грн., згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік сума задекларованого отриманого валового доходу становить 2 926 397,85 грн. без ПДВ, в результаті чого вбачається що у ФОП ОСОБА_3 структура доходів в 2014 році формується по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових доходів на суму 41 108,25 грн. без ПДВ, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 126).

Крім того, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_3 декларація про майновий стан і доходи подана з нульовими показниками, проте згідно виписок банку отримано на розрахунковий рахунок дохід в сумі 4 015 230,96 грн. без ПДВ, чим підтверджується задекларованим податковим зобов'язанням з податку на додану вартість в сумі 4 223 391,00 грн. без ПДВ та книгою обліку доходів та витрат, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 127).

Також в ході проведення перевірки встановлено, що згідно виписок банку отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_3 суму валового доходу в розмірі 4 238 712,95 грн. без ПДВ, згідно книги обліку доходів та витрат відображена сума валового доходу без ПДВ в сумі 4 375 666,50 грн., згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік сума задекларованого отриманого валового доходу становить 4 375 666,50 грн. без ПДВ, яка дорівнює задекларованому податковому зобов'язанню з податку на додану вартість в сумі 4 375 666,50 грн. без ПДВ, в результаті чого вбачається що у ФОП ОСОБА_3 структура доходів в 2016 році формувалась по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових доходів на суму 136 953,55 грн. без ПДВ, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 127).

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 при поданні річної податкової декларації про майновий стан і доходи згідно книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 структуру валових доходів формується датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається раніше: дата зарахування коштів та/або дата відвантаження товарів так і структура валових витрат яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається раніше: дата списання коштів та/або дата отриманням платником податку товарів/послуг, а саме по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових витрат за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 232 288,66 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 130).

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 віднесено до складу валового доходу за надані послуги по лісозаготівлі суму по першій події, яка сталася раніше за який ще не отримано дохід на розрахунковий рахунок, тобто маючи дебіторську заборгованість, в результаті чого зменшено суму задекларованого валового доходу, відповідно пропорційно віднімається сума валових витрат відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи в наступних розмірах: за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 2% , за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - та за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 4% в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп.2.1.2.2 пп.2.1.2.1 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки, чим порушено пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 130).

Отже, при перевірці правильності визначення витрат, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності, відображених у додатку до податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, з даними про суми валових витрат, встановленими в ході перевірки встановлено завищення ФОП ОСОБА_3 витрат на загальну суму 232 288,66 грн., чим порушено вимоги пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 130).

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу, відображеного в додатку до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014-2016 роки, встановлено заниження суми чистого доходу на загальну суму 275 174,35 грн., чим порушено пункт 177.1, пункт 177.2, пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп.2.1.2.1, пп.2.1.2.2 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки (том 1, а.с. 131).

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014-2016 роки, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_3 встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 46 135,49 грн., чим порушено пункт 167.1 статті 167, пункт 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп.2.1.2.2. п. 2.1 розділу 2 акту перевірки (том 1, а.с. 131).

В акті перевірки зазначено, що відповідно до підпункту 2 частини 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких він отриманий то дані, вказані в додатку 4 до Податкової декларації про майновий стан і доходи повинні збігатися з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску (таблиця 1 додатка 5 Звіту з єдиного внеску до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування) (том 1, а.с. 137).

У додатку до Податкової декларації про майновий стан і доходи вказується розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу, який розраховується як отриманий загальний річний оподатковуваний дохід, зменшений на суму документально підтверджених річних витрат та поділений на кількість календарних місяців, протягом яких отримано такий дохід (прибуток) (абзац третій пункт 177.2 статті 177 Податковим кодексом України) (том 1, а.с. 137).

Отже, у графі 2 таблиці 1 додатка 5 до Звіту з єдиного внеску сума чистого доходу (прибутку), в рядках календарних місяців зазначається як середньомісячний річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом ділення річного чистого доходу (прибутку) на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. При цьому в місяцях, в яких дохід не отримувався, (на підставі даних Книги обліку доходів і витрат) у таких графах проставляється прочерк (на паперових носіях), у разі надсилання Звіту в електронній формі поле залишається незаповненим (том 1, а.с. 137).

Отже, перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини встановлено заниження бази нарахування єдиного соціального внеску (том 1, а.с. 137).

Згідно з пунктом 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (зі змінами та доповненнями), єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", встановлюється за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 у розмірі - 34,7% та у 2016 році - 22% визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" бази нарахування єдиного внеску (том 1, а.с. 138).

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 у розмірі - 34,7% та у 2016 році - 22% встановлено, що ФОП ОСОБА_3 за перевіряємий період занижено ЄСВ на загальну суму 64 222,96 грн., за рахунок заниження чистого доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, чим порушено вимоги пункту 2 частини першої статті 7, частини одинадцятої статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (зі змінами та доповненнями) та в результаті донараховано єдиний внесок на загальну суму 64 222,96 грн. (том 1, а.с. 139).

В акті перевірки зазначено, що перевірка правильності обчислення, повноти та своєчасності перерахування до бюджету військового збору проведена відповідно до статті 168, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (том 1, а.с. 145).

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу з якого нараховується військовий збір встановлено заниження суми чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 в сумі 258 279,85 грн. без ПДВ, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.1.2.3, пп.2.1.2.2, пп.2.1.2.1 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки (том 1, а.с. 145).

Заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на суму 2582 79,85 грн. без ПДВ, призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 3874,19 грн., чим порушено пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (том 1, а.с. 146).

В акті перевірки зазначено, що згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість сума податкових зобов'язань за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 становить 2 793 607,00 грн. без ПДВ, при цьому сума валових доходів задекларованих в декларації про майновий стан і доходи становить 2 926 397,85 грн. без ПДВ та за даними перевірки 2885289,60 грн. без ПДВ, в результаті чого встановлено заниження суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 91 683,00 грн. без ПДВ, враховуючи той факт, що згідно наданого пояснення дебіторська заборгованість протягом 2014 року рахувалась відсутня, чим порушено пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 126-127).

Таким чином, актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- пп. 8, пп. 9, п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 №1686/24218 та пп. "а" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині неналежного ведення книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в частині невірного відображення суми фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7 та суми чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8);

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині заниження суми чистого доходу за 2015-2016 рік на загальну суму 275 174,35 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 46 135,49 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності платником податків - ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на суму 258 279,85 грн., призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності та з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської діяльності на суму 3 874,19 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст.7, ч. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 64 222,96 грн.

- п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в частині заниження суми податкового зобов'язання в сумі 91 683,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 18 36,00 грн.;

- встановлено не подання за І кв. 2014 року та несвоєчасне подання за І, III кв. 2015 року та І-IV кв. 2016 року податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) до органів доходів і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, чим порушено п. 176.2 б п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

Не погоджуюсь з висновками акта перевірки позивач подав заперечення, за результатом розгляду яких ГУ ДФС у Київській області листом від 05.10.2017 №3297/ФОП/10-36-13-09 повідомило про залишення висновків акта без змін (том 1, а.с. 195-196).

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Київській області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 10.10.2017 № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 75935,29 грн., з яких сума за податковими зобов'язаннями - 46 135,49 грн., сума за штрафними санкціями - 11 533,86 грн., сума пені - 18 265,94 грн. (том 1, а.с. 197);

- податкове повідомлення-рішення від 10.10.2017 № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 31 224,55 грн., з яких сума за податковими зобов'язаннями - 18336,00 грн., сума за штрафними санкціями - 4 584,00 грн., сума пені - 8 304,55 грн. (том 1, а.с. 199);

- податкове повідомлення-рішення від 10.10.2017 № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 6 338,66 грн., з яких сума за податковими зобов'язаннями - 3874,19 грн., сума за штрафними санкціями - 968,54 грн., сума пені - 1 495,93 грн. (том 1, а.с. 198);

- вимогу від 10.10.2017 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 64 222,96 грн. (том 1, а.с. 201);

- рішення від 10.10.2017 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 11672,12 грн. за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску (том 1, а.с. 200).

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями та вимогою про сплату боргу позивач звернувся із скаргою до ДФС України від 25.10.2017 №б/н (том 1, а.с. 159-162). Рішеннями ДФС України від 28.11.2017 №15806/Я/99-99-11-02-02-25 скаргу представника позивача залишено без розгляду (том 1, а.с. 164-165).

Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДФС у Київській області податковими повідомленнями-рішеннями від 10.10.2017 №, №, №; рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску від 10.10.2017 № та вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2017 №Ф-, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК).

Абзацем 1 підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (абз. 2 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75 ПК).

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (абз. 5 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75 ПК).

Згідно з пунктом 77.1 статті 77 ПК, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.2 статті 77 ПК передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З аналізу вищевказаних правових норм слідує, що на законодавчому рівні визначено право відповідача на законних підставах та з дотриманням встановленого порядку проводити планові виїзні перевірки, призначення яких здійснюється за наявності затвердженого плану-графіку шляхом видання відповідного наказу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У силу положень пункту 177.1 статті 177 ПК, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 177.3 статті 177 ПК, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Положеннями пункту 177.4 статті 177 ПК (у редакції, чинній до 31.12.2014) передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК (у редакції, чинній до 31.12.2014), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України було викладено в новій редакції, згідно положень якої до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат (підпункт 177.4.1); витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством (підпункт 177.4.2); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом (підпункт 177.4.3); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (підпункт 177.4.4).

Згідно з підпунктом "а" пунктом 176.1 статті 176 ПК, платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 177.10 статті 177 ПК, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення затверджені наказом Міндоходів України від 16.09.2013 №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 за №1686/24218 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 5 Порядку, записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

У відповідності до пункту 6 Порядку, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Отже, законодавчо визначено обов'язок вести книгу доходів і витрат щоденно, та вносити дату запису.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Положеннями абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464 встановлено, що фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) є платниками єдиного внеску.

Частиною третьою статті 6 Закону №2464 визначено, що обов'язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2464, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених, зокрема, у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною третьою статті 7 Закону №2464 встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

За визначеннями, наведеними у пунктах 4, 5 частини 1 статті 1 Закону №2464, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п'яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок; мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до абзацу 4 пункту 164.1 статті 164 ПК (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що згідно виписок банку ФОП ОСОБА_3 отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 суму валового доходу в розмірі 2 885 289,60 грн. без ПДВ, згідно книги обліку доходів та витрат відображено сума валового доходу без ПДВ в сумі 2 860 141,78 грн., згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік сума задекларованого отриманого валового доходу становить 2 926 397,85 грн. без ПДВ, в результаті чого вбачається що у ФОП ОСОБА_3 структура доходів в 2014 році формується по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових доходів на суму 41 108,25 грн. без ПДВ, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 126).

Крім того, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_3 декларація про майновий стан і доходи подана з нульовими показниками, проте згідно виписок банку отримано на розрахунковий рахунок дохід в сумі 4 015 230,96 грн. без ПДВ, чим підтверджується задекларованим податковим зобов'язанням з податку на додану вартість в сумі 4 223 391,00 грн. без ПДВ та книгою обліку доходів та витрат, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 127).

Також в ході проведення перевірки встановлено, що згідно виписок банку отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_3 суму валового доходу в розмірі 4 238 712,95 грн. без ПДВ, згідно книги обліку доходів та витрат відображена сума валового доходу без ПДВ в сумі 4 375 666,50 грн., згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік сума задекларованого отриманого валового доходу становить 4 375 666,50 грн. без ПДВ, яка дорівнює задекларованому податковому зобов'язанню з податку на додану вартість в сумі 4 375 666,50 грн. ПДВ, в результаті чого вбачається що у ФОП ОСОБА_3 структура доходів в 2016 році формувалась по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових доходів на суму 136 953,55 грн. без ПДВ, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 127).

Відповідач у відзиві на позовну заяву звертав увагу, що згідно вимог чинного законодавства, фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування здійснює декларування доходів та витрат на основі касового методу обліку, а саме, після зарахування відповідних коштів за надані товари, роботи (послуги) на рахунок платника податків.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 при поданні річної податкової декларації про майновий стан і доходи згідно книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 структуру валових доходів формується датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається раніше: дата зарахування коштів та/або дата відвантаження товарів так і структура валових витрат яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається раніше: дата списання коштів та/або дата отриманням платником податку товарів/послуг, а саме по першій події, а не по фактичному зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок, що призвело до завищення суми валових витрат за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 232 288,66 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 130).

Враховуючи порушення, що ФОП ОСОБА_3 віднесено до складу валового доходу за надані послуги по лісозаготівлі суму по першій події, яка сталася раніше за який ще не отримано на розрахунковий рахунок, тобто маючи дебіторську заборгованість, в результаті чого зменшено суму задекларованого валового доходу, відповідно пропорційно віднімається сума валових витрат відображених в податкових декларація про майновий стан і доходи в наступних розмірах: за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 2% , за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - та за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 4% в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп.2.1.2.2 пп.2.1.2.1 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки, чим порушено пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 130).

Позивач у своїх письмових поясненнях зазначає, що протягом перевіряємого періоду до Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці вносились дані на підставі первинних документів по фактичному зарахування коштів. Ураховуючи значний об'єм первинних бухгалтерських документів та той факт, що контролюючий орган не ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій позивача, аналогічно в акті й відсутні будь-які порушення щодо правильності оформлення таких документів, позивач надав вибіркові копії податкових накладних, рахунків фактур, актів приймання виконаних робіт та витяги з банківських виписок, які, на думку позивача, вказують на те, що бухгалтерський облік ведеться позивачем саме на підставі первинних бухгалтерських документів по фактичному зарахуванню коштів.

Зокрема, 1) 25.12.2013 між ФОП ОСОБА_3 та ДП "Клавдієвське лісове господарство" було укладено договір №80 про виконання робіт та надання послуг, пов'язаних з лісівництвом (том 2, а.с. 69-72).

Відповідно до первинних бухгалтерських документів, а саме: податкової накладної від 31.01.2014 №2, рахунку-фактури від 31.01.2014 №2, акту приймання-передачі виконаних робіт від 31.01.2014, позивачем були виконані роботи згідно умов договору від 25.12.2013 №80.

13 лютого 2014 року ДП "Клавдієвське лісове господарство", на підставі рахунку-фактури від 31.01.2014 №2, здійснило оплату наданих послуг пов'язаних з лісівництвом в розмірі 21898,34 грн., про що свідчить банківська виписка (том 2, а.с. 82).

Позивач зазначив, що вказана сума коштів відносилась до складу валових доходів за лютий 2014 року лише після зарахування коштів на свій рахунок.

2) 25.12.2013 між ФОП ОСОБА_3 та ДП "Іванківське лісове господарство" було укладено договір №1 про та надання послуг у лісовому господарстві (том 2, а.с. 83-87)

Відповідно до первинних бухгалтерських документів, а саме: податкової накладної від 31.01.2015 №3, рахунку-фактури від 31.01.2015 №1, актів приймання передачі робіт по заготівлі деревини за січень 2015 року позивачем були виконані роботи згідно умов договору від 25.12.2013 №1 (том 2, а.с. 88-102).

10 лютого 2015 року ДП "Іванківське лісове господарство", на підставі рахунку-фактури від 31.01.2015 №1, здійснило оплату наданих послуг в лісовому господарстві в розмірі 239029,79 грн., про що свідчить банківська виписка (том 2, а.с. 107)

Позивач зазначив, що вказана сума коштів відносилась до складу валових доходів за лютий 2015 року лише після зарахування коштів на свій рахунок.

Також, відповідно до первинних бухгалтерських документів, а саме: податкових накладних від 31.01.2016 №1, №2 та №3, рахунку-фактури від 31.01.2016 №1, актів приймання - передачі робіт по заготівлі деревини за січень 2016 року позивачем були виконані роботи, згідно умов договору від 25.12.2013 №1 (том 1, а.с. 112-126).

10 лютого 2016 року ДП "Іванківське лісове господарство", на підставі рахунку-фактури від 31.01.2016 №1, здійснило оплату наданих послуг в лісовому господарстві в розмірі 280646,30 грн., про що свідчить банківська виписка (том 2, а.с. 136)

Позивач зазначив, що вказана сума коштів відносилась до складу валових доходів за лютий 2016 року лише після зарахування коштів на свій рахунок.

Що стосується порядку відображення сум валових витрат в Книзі обліку доходів і витрат, позивач зазначає наступне.

На підставі договірних відносин між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Промислові мастила-цептр", позивачем, у відповідності до видаткової накладної від 18.02.2014 №, податкової накладної від 18.02.2014 №495 та рахунку від 18.02.2014 №, здійснено оплату товару 24.02.2014, а саме: оливи моторної М-10Г2к 180 кг. в розмірі 2550,00 грн., про що свідчить банківська виписка (том 2, а.с. 76-79).

Позивач зазначив, що вказана сума коштів відносилась до складу валових витрат за лютий 2014 року лише після оплати коштів згідно з вказаним рахунком.

Також, на підставі договірних відносин між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Бензотрейд", позивачем, у відповідності до видаткової накладної від 16.03.2016 №268 та рахунку на оплату від 14.03.2016 №318, здійснено оплату товару 15.03.2016, а саме: бензопил, шин та ланцюгів на загальну суму в розмірі 97 960,00 грн., про що свідчить банківська виписка (том 2, а.с. 127-129).

Позивач зазначає, що вказана сума коштів відносилась до складу валових витрат за березень 2016 року лише після оплати коштів згідно з вказаним рахунком.

Суд зазначає, що доходи підприємця визначаються за касовим методом. Тобто, до того, як підприємець не отримав гроші на свій рахунок або в касу, доходу в нього немає. Витрати відображаються підприємцем в момент отримання доходу, якого вони стосуються.

В акті перевірки зазначено, що "…ФОП ОСОБА_3 у перевіряємому періоді вела книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджену Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1025 зареєстрованій в Іванківському відділені Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 23.02.2011 №236/1" (том 1, а.с. 125).

З наявною в матеріалах справи копією вказаної книги (том 2, а.с. 54-58) судом встановлено, що остання ведеться позивачем в порушення Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Зокрема, графи книги обліку доходів і витрат заповнені підсумковими даними за місяць, квартал 2014 року, 2015 року, 2016 року, тобто не щоденно, та без внесення до відповідних граф реквізитів документів, які б підтверджували понесені витрати.

У зв'язку з тим, що позивач не заповнював правильно графи книги обліку доходів і витрат, суд не може співставити момент (дату) відображення ним фактично отриманого доходу, понесення витрат з моментом (датою) фактичного зарахування коштів на розрахунковий рахунок за отримані товари, роботи (послуги).

Відтак, суд відхиляє посилання позивача щодо ведення ним бухгалтерського обліку відповідно до вимог чинного законодавства.

Окрім того, позивач вказує, що в акті перевірки зазначено, що перевіркою виписок банку ФОП ОСОБА_3 отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 суму валового доходу в розмірі 2 885 289,60 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 67). Проте, таке твердження є необґрунтованим, оскільки, згідно виписок банку по рахунку НОМЕР_3 оборот по кредиту становить за 1 квартал - 724 441,63 грн., за 2 квартал - 841 445,75 грн. за 3 квартал - 943 390,37 грн. за 4 квартал - 1 298 540,15 грн., що загалом складає 380 7817,90 грн. з ПДВ (3 173 181,58 грн. без ПДВ) (том 2, а.с. 28-36).

Перевіркою виписок банку ФОП ОСОБА_3 отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 суму валового доходу в розмірі 2 885 289,60 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 67). В свою чергу, згідно виписок банку по рахунку НОМЕР_3, оборот по кредиту становить за 1 квартал - 892 905.58 грн., за 2 квартал - 1 194 776,31 грн. за 3 квартал - 1 285 559,77 грн. за 4 квартал - 1 632 198,93 грн., що загалом складає 5 005 440.59 грн. з ПДВ (4 171 200,50 грн. без ПДВ) (том 2, а.с. 19-27).

Перевіркою виписок банку ФОП ОСОБА_3 отримано на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 суму валового доходу в розмірі 4 238 712,95 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 67). Разом з тим, згідно виписок банку по рахунку НОМЕР_3 оборот по кредиту становить за 1 квартал - 1 318 769.13 грн., за 2 квартал - 1 116 646,94 грн. за 3 квартал - 1 344 925,54 грн. за 4 квартал - 1 424 733,22 грн., що загалом складає 5 205 074,83 грн. з ПДВ (4 337 562,33 грн. без ПДВ.) (том 2, а.с. 11-18).

Суд зазначає, що в акті перевірки зазначено про наявність у ФОП ОСОБА_3 у перевіряємому періоду, окрім банківського рахунку НОМЕР_3, ще 9 інших рахунків в установах банку (том 1, а.с. 22).

Для перевірки сум отриманого валового доходу згідно виписок банку, зазначених в акті перевірки, судом ухвалою від 11.04.2018 було витребувано у позивача виписки з банку за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 (том 2, а.с. 45). Натомість, позивач вимоги ухвали суду в цій частині не виконав.

Відтак, суд відхиляє посилання позивача на неправильне відображення в акті перевірки сум отриманого валового доходу згідно виписок банку за період 01.01.2014 по 31.12.2016.

Разом з тим, судом встановлено помилкове відображення в акті перевірки даних декларації про майновий стан і доходи позивача за 2015 рік.

Так, відповідачем зазначено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_3 декларація про майновий стан і доходи подана з нульовими показниками (том 1, а.с. 19).

Судом встановлено, що при перевірці правильності визначення витрат, пов'язаних із здійсненням підприємницькою діяльності, відображених у додатку до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014-2016 роки, з даними про суми валових витрат, встановленими в ході перевірки, відповідачем використовувались дані декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік з нульовими показниками (том 1, а.с. 20).

Також, при перевірці правильності визначення валового доходу у період з 01.01.2014 по 31.12.2016, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за перевіряємий період, з даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки, відповідачем використовувались дані декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік з нульовими показниками (том 1, а.с. 18).

При перевірці правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу, відображеного в додатку до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014-2016 роки, з даними про чистого доходу, встановленими в ході перевірки, відповідачем використовувались дані декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік з нульовими показниками (том 1, а.с. 23).

Натомість, відповідно до наявної в матеріалах справи копії податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік з відміткою контролюючого органу від 06.02.2016 про прийняття вказаної декларації разом з розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою, сума одержаного доходу - 4 054 671,74 грн., вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю - 3 993 982,54 грн., сума чистого оподаткованого доходу - 60 689,20 грн. (том 2, а.с. 63-65).

Відповідач у відзиві на позовну заяву не надав пояснення, на яких підставах в акті перевірки дані декларації про майновий стан і доходи зазначені з нульовими показниками, тоді як, згідно з наявною у матеріалах справи копії декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, валовий дохід і валові витрати зазначені як 4 054 671,74 грн. та 3 993 982,54 грн. відповідно, а сума чистого оподаткованого доходу - 60 689,20 грн.

Отже, висновок відповідача, що перевіркою правильності визначення валового доходу за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за перевіряємий період, з даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки виявлено розбіжності в сумі + 3 837 169,10 грн. є необґрунтованим.

Висновок відповідача, що перевіркою правильності визначення валових витрат за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за перевіряємий період, з даними про суми валових витрат, встановленими в ході перевірки виявлено розбіжності в сумі - 232 288,66 грн. є необґрунтованим.

Також необґрунтованим є висновок відповідача щодо заниження позивачем у період з 01.01.2014 по 31.12.2016 суми чистого оподаткованого доходу на загальну суму 275 174,35 грн.

Ураховуючи, що відповідачем не вірно визначено суму чистого оподатковуваного доходу, який є підставою для визначення розміру військового збору та податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, суд дійшов висновку щодо помилковості вирахування відповідачем суми військового збору та суми податку на доходи фізичних осіб. Відтак, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 10.10.2017 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Так само, у зв'язку з встановленням судом неправильного визначення відповідачем заниження оподатковуваного доходу, суд дійшов висновку про помилковість розрахунку заниження сум єдиного внеску. А відтак, рішення ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску від 10.10.2017 № та вимога ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2017 №Ф- є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, скасовуючи оспорювані податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу, суд виходив з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05.12.2006 у справі №21-527во06, відповідно до якої рішення, у якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним у цілому.

Надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни чи визначення суми податкового зобов'язання. Суд виключно досліджує прийняті рішення суб'єкта владних повноважень на предмет їх відповідності закону. Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13, згідно з якою суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Що стосується податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 10.10.2017 №, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що згідно поданих декларацій з податку на додану вартість відповідно р. V Податкового кодексу України, поданих до Іванківській ОДПІ за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 податкові зобов'язання ФОП ОСОБА_3 формуються по першій події, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку або дата відвантаження товарів (робіт, послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

За період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_3 задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 2 276 842,00 грн.

Перевіркою правильності визначення суми податкового зобов'язання за 2014-2016 роки встановлено заниження суми податкового зобов'язання на загальну суму 91 683,00 грн., чим порушено пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, в результаті порушень податкового законодавства, що відображено в пп.2.1.2.1 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки (том 1, а.с. 139-140).

В пп.2.1.2.1 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки зазначено, що згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість сума податкових зобов'язань за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 становить 2 793 607,00 грн. без ПДВ, при цьому сума валових доходів задекларованих в декларації про майновий стан і доходи становить 2 926 397,85 грн. без ПДВ та за даними перевірки 2 885 289,60 грн. без ПДВ, в результаті чого встановлено заниження суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 91 683,00 грн. без ПДВ, враховуючи той факт, що згідно наданого пояснення дебіторська заборгованість протягом 2014 року рахувалась відсутня, чим порушено пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 126-127).

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (в редакції станом на момент оформлення відповідачем акта перевірки, далі - Порядок №727).

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІ Порядку №727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 4 Розділу ІІ Порядку №727).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Порядку №727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Підпунктом 2 пункту 4 Розділу ІІІ Порядку №727 встановлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

- у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

- у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії (його законного представника), та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

- у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки, а факт відсутності або порушення правильності ведення податкового та/або бухгалтерського обліку фіксується в описовій частині акта документальної перевірки.

Отже, факт виявленого порушення має бути чітко висвітлений та описаний контролюючим органом, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Натомість, перевіряючими в акті перевірки викладені порушення щодо нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Крім того, відповідачем жодні докази на підтвердження зазначених фактів також надані не були.

Відтак, відповідачем не доведено правомірності свого висновку про порушення позивачем податкової дисципліни в цій частині, а тому суд першої інстацнії дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 10.10.2017 №.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку