Справа № 263/8992/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/8992/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу №1 роти ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.06.2018 року серії ВР №078829 за ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що він 26.06.2018р. о 09-22 годин в м. Маріуполі по вул. Троїцькій, 87, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, користувався засобами звязку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9.д ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.122 КУпАП. Вказав, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив його права та можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Тому, просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 26.06.2018 року серії ВР №078829 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.07.2018 року вищевказану справу було передано до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області за підсудністю.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.08.2018 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач та його представник ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду направив відзив на позов, в яких просив справу розглянути у відсутність представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях вказав, що порушення ПДР водієм ОСОБА_1 мало місце, в ході спілкування з інспектором позивач не заперечував факт порушення ПДР, повідомив, що він розмовляв з дружиною з приводу дитини, що підтверджується відеозаписом наданим до відзиву на позов.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ВР №078829 від 26.06.2018 року, винесеної поліцейським взводу №1 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено, що 26.06.2018 року о 09-22 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вулиці Троїцькій, 87 в м.Маріуполі, користувався засобами звязку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9.д ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Тож, складаючи оскаржувану постанову, відповідач як інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, передбачений діючим КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Щодо доводів позивача про скасування постанови через те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Таке твердження позивачем наведено на підставі рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5- рп/2015 у справі за поданням Уповноваженого Верховної Ради щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП. Однак з таким висновком погодитись не можна.

Так, слід зазначити, що рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5-рп/2015 було прийнято до змін внесених 14.07.2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП, які неодноразово викладались в постанові колегії судій апеляційного суду у попередній редакції.

Підняте Конституційним судом питання у рішенні від 26.05.2015 року, стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так статтю 258 КУпАП було доповнено другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Частина 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 2.3 рішення Конституційного суду від 26.05.2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Отже, враховуючи, що до повноважень інспектора патрульної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці зупинки транспортного засобу і накладання адміністративних стягнень, які передбачені частинами 1, 2, 3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Також, до справи долучено відеодиск DVD-R,з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений інспектором патрульної поліції, однак, на відеозапису відсутнє фіксування скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме те, що він розмовляв по мобільному телефону під час керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від23грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

При цьому, наданий представником відповідача диск з відеозаписом суд вважає неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки оскаржувана постанова взагалі не містить зазначення про технічний засіб, яким здійснено відео фіксацію адміністративного правопорушення, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) від 30.05.2018 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2018року серії ВР №078829 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи та наданому відеозапису відсутні дані, які підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідачем доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України не надано.

В той же час, слід зазначити, що ст. 286 КАС України, яка врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не надає суду повноважень визнавати дії відповідача незаконними та/або визнавати протиправними його рішення, а тому позов ОСОБА_1 у цій частині вимог до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ВР 078829 від 26 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко