Справа № 0540/6029/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. Справа№0540/6029/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю БУДДЕТАЛЬ (84307, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 90-А, )

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , )

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача ОСОБА_2О за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Донецької області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2017 року № 006031413 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму основного платежу 176 371,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 88 168,00 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року відкрито провадження у справі № 0540/6029/18-а, призначено підготовче провадження.

Ухвалою від 18 вересня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі № 805/460/18-а на 30 (тридцять) днів.

Усною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в звязку з порушенням строків звернення до суду враховуючи норми Податкового кодексу України.

За результатами підготовчого провадження ухвалою від 24 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 квітня 2018 року.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням державної фіскальної служби у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати сум податку на додану вартість за вересень 2017 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «БК Карті» »() за результатами якої складено акт від 01.12.2017 року № 793/05-99-14-13-25107160. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 року № 006031413 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 264 557,00 грн. в т.ч. на суму основного платежу в розмірі 176 371, 00 грн. та застосовані штрафні фінансові санкції в сумі 88 168,00 грн.

Позивач вважає рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню оскільки воно суперечить законодавству з питань оподаткування. До перевірки були надані документи, які не мають дефектів форми, змісту або надходження, а відповідно до діючого законодавства не спричиняють втрату такими документами юридичної сили та доказовості і здатні призвести до змін в структурі ативів платника податків. Зазначає, що первинними документами позивача підтверджується факт вибуття коштів в оплату вартості придбаних товарів, що підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності. Просив позов задовольнити.

Відповідач про задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на неможливість встановити фактичне виконання робіт та підтвердити фінансово-господарські операції Товариство з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Карті» у вересні 2017 року, оскільки не доведено звязок ремонтних робіт з господарською діяльністю підприємства при незначної кількості працюючих, різноплановості придбаних та проданих товарів, відсутності інформації щодо наявності транспортних засобів, або залучення транспортних підприємств для здійснення транспортування товароматеріальних цінностей від постачальника до покупця, відсутності інформації щодо наявності складських приміщень для зберігання товару.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 25107160, місцезнаходження: 84307, м. Краматорськ, Донецької області, вул. Олекси Тихого, 90-А , про що зазначено у виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 134).

Позивача зареєстровано у якості платника податку на додану вартість 18.05.1998 року ІПН 56.

Відповідач - Офіс великих платників податків державної фіскальної служби субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

На підставі наказу від 17.11.2017 року №1407 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Буддеталь» з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати сум податку на додану вартість за вересень 2017 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «БК Карті» »()

За результатами перевірки складено акт від 01.12.2017 року № 793/05-99-14-13-25107160. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 року № 006031413 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 264 557,00 грн. в т.ч. на суму основного платежу в розмірі 176 371, 00 грн. та застосовані штрафні фінансові санкції в сумі 88 168,00 грн.

Актом встановлено, що в порушення п 14.1.181 п.14.1 ст.14; п.185.1 ст.185; п.188.1 ст.188; п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України. А саме: під час перевірки не встановлено факту отримання ТОВ «Буддеталь» робіт (послуг) від ТОВ «БК Карті», угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобовязань перед замовником, а лише для збільшення податкового кредиту та витрат підприємства. Тому, будь-які первинні документи мають силу лише вразі фактичного здійснення господарської операції.

Отже, відповідач не визнає правомірність сум податкового кредиту за такими операціями враховуючи данні інформаційних баз Державної фіскальної служби щодо чисельності працюючих на підприємствах та невідповідності наданих робіт (послуг) основному виду діяльності.

Позивач у судовому засіданні зауважив, що в акті перевірки не вказано жодних данних , якіб засвідчували наявність у платника податків наміру набути бузпідставну податкову вигоду в спірних правовідносинах. Данні на підставі яких відповідач робить висновки можливо встановити тільки при проведенні безпосередньо при перевірці докуменьтів саме цього підприємства.

Судом встановлено, що між ТОВ «Буддеталь» та ТОВ «БК Карті» було укладено договір підряду за № 21/08/17 від 21.08.2017 року на виконання робіт з поточного ремонту обладнання та демонтажу мартену ПрАТ «МК Ілліча». Виконання робіт підтверджується актами виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В(арк.спр.51-56, 57-59).

Також, договором від 30.08.2017 року №30/08/17 було укладено виконання робіт з ремонту скління виробничої будівлі ПрАТ «МК Ілліча», виконання яких підтверджується актом виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В № 868 від 18.09.2017 року на загальну суму 59 280,00 грн.(арк.спр.66-68).

Окрім того, договором від 22.08.2017 року за № 22/08/17 було укладено виконання робіт з поточного ремонту обладнання ПрАТ «Азовсталь». Фактичне виконання договору підтверджується актами виконаних робіт по формі КБ-2В(арк.спр.60-65, 89-133).

Виконання зазначених договорів позивач підтверджує платіжними дорученнями (арк.спр.214-219).

На підставі здійсненої оплати ТОВ «БК Карті» складено податкові накладні та, як підтверджено відповідачем, суми податку на додану вартість по податковим накладним включені до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року. Копія зазначеної декларації наявна в матеріалах справи.(арк.спр. 178-181;182-190).

Суд зауважує, що вимогами податкового обліку не передбачено обовязковості складання таких документів, як відомості використаних ресурсів, дефектні відомості, рахунки на оплату витрат з забезпечення житла відряджених робочих та спеціалістів Субпідрядника в підтвердження віднесення сум до податкового кредиту. Тому твердження контролюючого органу про необхідність наявності таких документів є помилковими, та такими що суперечать приписам податкового законодавства, а відповідно, заперечувати факт виконання робіт з таких міркувань є безпідставним.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій не нижче звичайних цін) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості.

На підставі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу), та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, законодавством визначено дві підстави для виникнення права на податковий кредит, а саме: фактична сплата коштів постачальнику в оплату придбаних товарів, в тому числі і податку на додану вартість, та факт отримання податкової накладної зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, що засвідчує придбання платником податку товарів, в якій зазначено суми податку на додану вартість. Таким чином, покупець сплачує суму податку на додану вартість у ціні товару безпосередньо продавцю, тому не може в подальшому впливати на надходження цих сум податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Враховуючи наявність у позивача первинних документів, що були досліджені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено правомірність формування сум податкового кредиту за перевіряємий період.

Аналізуючи діюче законодавство, що регулює відносини в сфері справляння податків і зборів, а саме: податку на додану вартість, вбачається, що законодавець надаючи право платнику на віднесення сум до податкового кредиту не ставить такого платника в залежність від ведення податкового обліку його контрагентом. Законодавець чітко прописує норму статті 198 ПКУ (податковий кредит), на відповідність якої діяв позивач, що досліджено у судовому засіданні та доведено матеріалами справи.

З огляду на обґрунтованість та доведеність поданого адміністративного позову, суд вбачає законні підстави для задоволення його вимог.

Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 968,37 грн. відповідно до платіжного доручення № 944 від 22 березня 2018 року.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 3 968,37 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БУДДЕТАЛЬ (84307, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 90-А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним винесене Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення № 006031413 від 14 грудня 2017 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 264 557,00 грн., у тому числі: за податковим зобовязанням на суму 176 371,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 88 168,00 грн.

Скасувати винесене Головним управлінням ДФС у Донецькій області повідомлення-рішення № 006031413 від 14 грудня2017 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 264 557,00 грн., у тому числі: за податковим зобовязанням на суму 176 371,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 88 168,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) судовий збір у розмірі 3 968 (три тисячі девятсот шістдесят вісім) гривень 37 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДДЕТАЛЬ» (84307, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 90-А, ).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 листопада 2018 року. Повний текст рішення буде складено та підписано 29 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.