Справа № 243/7247/18
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/243/216/2018
Справа 243/7247/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Кузнецова В.Р.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17 липня 2018 року у розмірі 10 200,00 грн. по ВП № 55997021, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/10304/17, виданого 14 березня 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що Словянським міськрайонним судом Донецької області 14 березня 2018 року на виконання рішення суду виданий виконавчий лист № 243/10304/17 про зобовязання головного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за вислугу років та виплатити різницю на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області дане рішення було виконане в добровільному порядку та в повному обсязі відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 23 лютого 2018 року.

22 березня 2018 року ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області отримано постанову відповідача від 15 березня 2018 року № ВП 55997021 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 243/10304/17.

Заявою від 02 квітня 2018 головним управлінням було повідомлено відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції про виконання рішення суду в добровільному порядку з доданням підтверджуючого документа, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Цією ж заявою головне управління клопотало закінчити виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення.

Постановою від 02 травня 2018 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на головне управління накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

ОСОБА_1 управлінням означену вище постанову оскаржено у судовому порядку.

Постановою від 17 липня 2017 року за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на головне управління накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату пенсії в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством, а також вживаються дії з виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не виконується рішення суду. Позивач не має можливості здійснити відповідні виплати нараховані за рішенням суду в повному обсязі через відсутність коштів відповідного бюджетного призначення.

19 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами, встановленими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, проте надала Заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачем по справі відзив на адміністративний позов не надано. Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

14 березня 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2

15 березня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55997021 з примусового виконання виконавчого листа № 243/10304/17, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області. Боржнику був наданий десятиденний строк для виконання рішення суду.

02 квітня 2018 року листом позивач повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області про добровільне виконання судового рішення та надав підтверджуючи документи.

17 липня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення в сумі 10 200,00 гривень. ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобовязано виконати рішення протягом десяти робочих днів.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обовязковість виконання рішень.

Відповідно до ч. 1ст.18 вказаного Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4ст. 18 вказаного Закону визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3ст. 63 вказаного Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобовязує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Вказана стаття, як і спеціальний закон, не містить норм, які б звільняли боржника від відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду в залежності від тих чи інших обставин.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження, серія ВП № 55997021, вбачається, що 15 березня 2018 року відкрито виконавче провадження на підставі Виконавчого листа № 243/10304/17, виданого 14 березня 2018 року про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років згідно діючого законодавства України та виплатити йому різницю у пенсії з 01 січня 2016 року, з урахуванням Довідки ОСОБА_1 ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області № 6000 від 10 червня 2017 року (а.с. 6-7).

В заяві, що надсилалася на адресу відповідача 02 квітня 2018 року за № 4491/03 Начальник управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначав, що Управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 за рішенням суду за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зазначено, що виплату буде проведено продовж 2019-2020 років в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», зокрема:

-з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно окремою сумою виплачується 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, а саме 900,29 грн. щомісячно;

- з 01 січня 2020 року щомісячно окремою сумою виплачується 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме 1800,57 грн. щомісячно,

- з 01 січня 2018 року - 100 відсотків суми підвищеної пенсії у розмірі 5359,07 грн. Виплату пенсії за березень 2018 року та доплату за період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року зараховано на картковий рахунок ОСОБА_2 у загальній сумі 8960,21 грн. (а.с.7-8).

Тобто, відповідача повідомлено, що перерахована на підставі судового рішення сума пенсії буде виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Представник органу Пенсійного фонду України зазначає, що за відсутності відповідного фінансового забезпечення, а саме виділення коштів з Державного бюджету України, повністю виконати судове рішення в частині виплати стягувачу решти суми пенсії на сьогодні не можливо.

17 липня 2018 року державним виконавцем в порядку, визначеному ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено Постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 10 200,00 грн., якою зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. (а.с. 9-10).

Також у постанові про накладення штрафу ВП №55997021 від 17липня 2018 року державний виконавець зазначив, що Боржник повідомив, що виплату буде проведено продовж 2019-2020 років в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Резолютивною частиною виконавчого документа встановлено «виплатити різницю» та не визначено порядок проведення такої виплати, зокрема, не визначено, що така виплата проводиться на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Станом на 02 травня 2018 року рішення суду не виконано, відповідь на вимогу не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 9-10).

Згідно з п. 1 розділу І Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.п. 4 та 5 п. 4 вказаного Положення ОСОБА_1 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до ст. ст.23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, невиконання органом Пенсійного фонду України судового рішення в частині повної виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Це не виключає існування принципу обовязковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України (ст. 19 Конституції України, ч. 2ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, накладення на орган Пенсійного фонду України штрафу у такому випадку не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а (провадження № К/9901/1598/18), які відповідно до ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані обставини не були враховані державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу при примусовому виконанні Виконавчого листа № 243/10304/17, виданого 14 березня 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області.

З огляду на наведене, оскаржена Постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про накладення штрафу від 17 липня 2018 року у Виконавчому провадженні ВП №55997021 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року ст. ст. 2-15, 35, 72, 77, 90, 159-161, 168, 192-196, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 17 липня 2018 року у Виконавчому провадженні, серія ВП №55997021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Словянськ, площа Соборна,3, ), судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рышення виготовлено 29 листопада 2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4