Справа № 807/310/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/419/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі №807/310/18 за позовом Приватного підприємства "Дельфін М" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Дору Ю.Ю.,

час ухвалення рішення - 13.06.2018 року, 14:01 год,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 18.06.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - приватне підприємство «Дельфін М» звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС), в якій просить визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №590483/34434003 від 09.02.2018р. у реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2017р. та рішення комісії з питань розгляду скарг від 06.03.2018р. №25906/34434003. Визнати зареєстрованою з 09.02.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №378 від 24.11.2017р. приватного підприємства «ДЕЛЬФІН М».

Позов мотивований тим, що 15.12.2017р. отримав надіслану автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС квитанцію №1 (реєстраційний номер ) про те, що складену позивачем та наділу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову (далі - ЄРПН) накладу №378 від 24.11.2017 р. прийнято але реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної у квитанції зазначається відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної. Позивачу було запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Позивач надіслав відповідачу пояснення та скановані копії документів у формі повідомлення від 05.02.2018р. №6, які підтверджують реальність здійснення господарської операції за якою складена податкова накладна №378 від 24.11.2017р.

Рішенням комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №590483/34434003 від 09.02.2018р. позивачу відмолено у реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2017р.

Не погодившись із вказаним рішенням Комісії відповідача, позивач оскаржив це рішення в адміністративному порядку, подавши скаргу від 19.02.2018р. №5.

Комісією з питань розгляду скарг відповідача прийнято рішення від 06.03.2018р. №25906/34434003, яким скаргу позивача на рішення комісії ДФС від 09.02.2018р. №590483/34434003 залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Позивач вважає протиправними рішення відповідача від 09.02.2018р. №590484/34434003 та від 06.03.2018р. №25907/34434003, просить визнати їх протиправними та скасувати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того апелянт вказує, що позивачем щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній№378 від 24.11.2018 року надано пакет документів, що не є достатнім для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме, не надано копії договору про придбання товару від ОСОБА_1, видаткових накладних на придбання та реалізацію товару, копії договорів оренди приміщень, а тому комісією правомірно прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2018 року.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що письмовими доказами по справі доведено відсутність невідповідності обсягів постачання товару позивачем обсягам придбання.

Судом встановлено, що позивач подав органу ДФС пояснення та скановані копії документів у формі повідомлення від 05.02.2018р. №6, які підтверджують реальність здійснення господарської операції за якою складена податкова накладна №378 від 24.11.2017р.. Додані до пояснень документи відповідають вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України №576 від 13.06.2017р.

Крім того, подані пояснення та документи відповідають вимогам Постанова № 190 про надання письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів.

Документи у повному обсязі були надані позивачем до ДФС України разом із скаргою на Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №590483/34434003 від 09.02.2018р.

У відповідача відсутні підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2017р в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між позивачем та ТОВ «Котнар-М» наявний укладений договір поставки №01/04/2017 від 01.04.2017р.

Податкова накладна №378 від 24.11.2017р. складена позивачем як постачальником у зв'язку з поставкою покупцю ТОВ «Котнар -М» товару, а саме: стрічка клейка 48*66*40 прозора в кількості 720 шт. (код товару за УКТ ЗЕД 3919); плівка поліетиленова РЕ-20 2.2кг в кількості 120 рул. (код товару за УКТ ЗЕД ). Загальна сума поставки за податковою накладною №378 від 24.11.2017р. склала 29044,80 грн. в тому числі ПДВ 4840,80 грн.

Податкова накладна №378 від 24.11.2017р. складена позивачем за правилом першої події у день надходження на рахунок позивача грошових коштів від ТОВ «Котнар-М». Надходження грошових коштів 24.11.2017р. від покупця в сумі 29044,80 грн. підтверджується випискою по рахунку позивача №3 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Вказані кошти сплачені ТОВ «Котнар-М» на підставі виставленого позивачем рахунку №363 від 23.11.2017р. Перелік та кількість товару зазначеного у рахунку відповідає переліку та кількості вказаній у податковій накладній №378 від 24.11.2017р.

Фактичне постачання товару позивачем на ТОВ «Котнар-М» відбулося у листопаді 2017 року та підтверджується видатковою накладною від 29.11.2017р. №371. Загальна вартість поставленого позивачем товару за вказаною накладною склала 29044,80 грн. Рух товару від позивача до ТОВ «Котнар-М» зафіксовано та відповідає показникам обліку позивача, що підтверджується оборотно - сальдовою відомістю за листопад 2017р.

Товар який було поставлено позивачем на ТОВ «Котнар-М» було попередньо придбано позивачем у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на підставі договору поставки №1014 від 21.05.2013р.

Придбання товару позивачем від підприємця ОСОБА_1 у відповідній кількості та номенклатурі відповідає кількості та номенклатурі товару поставленого у подальшому на ТОВ «Котнар-М». Це встановлено на підставі видаткових накладних відповідно від 27.11.2017р. №121711424 (плівка в кількості 120 рул., код за УКТ ЗЕД ) та від 27.11.2017р. №121711426 (скотч в кількості 720 шт., код за УКТ ЗЕД 3919). Загальна вартість придбаного позивачем товару за цими накладними склала 22788 грн.

Фактичне переміщення (рух) активу - придбаного товару від підприємця ОСОБА_1 до позивача підтверджено товарно - транспортними накладними від 27.11.2017р. №121706097 (плівка в кількості 120 рул.) та від 27.11.2017р. №121706099 (скотч в кількості 720 шт.).

Судом встановлено, що вартість придбаного товару від підприємця ОСОБА_1 оплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.12.2017р. №1867 та від 23.01.2018р. №1984 на загальну суму 22788 грн.

Складена позивачем податкова накладна №378 від 24.11.2017 р. направлена 15.12.2017 р для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Позивач 15.12.2017р. отримав надіслану в автоматичному режимі (в електронному вигляді в текстовому форматі) квитанцію №1 (реєстраційний номер ) про те, що податкову накладу прийнято але реєстрацію зупинено. Ця квитанція надіслана позивачу автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України.

У квитанції зазначається про те, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3919, 3920. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Позивач подав органу ДФС пояснення та скановані копії документів у формі повідомлення від 05.02.2018р. №6, по господарській операції з постачання товарів на «Котнар-М» за якою складена податкова накладна №378 від 24.11.2017р.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №590483/34434003 від 09.02.2018р. у реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2017р. відмовлено.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН вказано: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погодившись із вказаним рішенням Комісії позивач оскаржив його в адміністративному порядку, подавши відповідачу скаргу від 19.02.2018р. №5. До скарги було подано документи пов'язані з господарською операцією за якою було складено податкову накладну №378 від 24.11.2017р., а саме договори, видаткові накладні, банківські виписки, товарно - транспортні накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, пояснення щодо змісту та характеру господарської діяльності позивача. Подано документи які стосуються конкретної господарської операції з контрагентом якому виписано податкову накладну, так і документи на підтвердження попереднього придбання товару позивачем.

Комісією з питань розгляду скарг відповідача прийнято рішення від 06.03.2018р. №25906/34434003, яким скаргу позивача на рішення комісії ДФС від 09.02.2018р. №590483/34434003 залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін.

Колегія суддів встановила, що у матеріалах справи наявні первинні документи, які розкривають господарську операцію з попереднього придбання позивачем товару у підприємця ОСОБА_1 та подальше постачання цього ж товару позивачем на «Котнар-М» були подані позивачем і до ДФС. Це підтверджується наявними у справі фіскальним чеком Укрпошти та описом вкладення (а.с.60-61).

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабміну України від 29.12.2010 № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно з яким реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну України від 13.06.2017 № 567.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним у квитанції № 1 не зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної.

Відповідачем зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом № 567. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків містить у собі визначення двох різних критеріїв моніторингу податкової накладної:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Проте, фіскальним органом у квитанції, за результатами опрацювання СМКОР зазначено лише про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання за товарами згідно УКТЗЕД, що не відповідає жодному критерію, визначеному п.6 Критерії оцінки ступеня ризиків.

Обґрунтовуючи доводи про реальність операції, за якими виписана податкова накладна №378 від 24.11.2017 року, позивачем ДФС України надано пояснення та скановані копії документів у формі повідомлення від 05.02.2018р. №6, по господарській операції з постачання товарів на «Котнар-М», що підтверджується повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена.

Відповідно до абз.1 постанови Кабміну України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017, комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 зазначеної постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач по справі у спірному рішенні, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому ці порушення полягають, а також яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку тих господарських операцій, які відображались у податковій накладній.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що товар, який поставлено позивачем на ТОВ «Котнар-М» за номенклатурою та обсягами повністю відповідає номенклатурі та обсягам товару попередньо придбаного від підприємця ОСОБА_1 Відсутня розбіжність між придбаним і поставленим товаром також і у кодифікації товару за кодами УКТ ЗЕД.

Оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення комісії Державної фіскальної служби України № 590483/34434003 від 09.02.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 378 від 24.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є таким, що винесено без належних для цього правих підстав, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо вимог позивача про зобов'язання зареєструвати податкову накладну № 378 від 24.11.2017 року апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Такий спосіб відновлення прав позивача відповідає положенням пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, відповідно до якого податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №590483/34434003 від 09.02.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №378 від 24.11.2017 року та рішення комісії з питань розгляду скарг від 06.03.2018 року №25906/34434003. не ґрунтуються на нормах права, а тому правомірно скасовані судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 807/310/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 28.11.2018 року