Справа № 185/1725/17 (2-а/185/185/17)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 185/1725/17 (2-а/185/185/17)

провадження № К/9901/44658/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 185/1725/17 (2-а/185/185/17)

за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Зінченко А. С.) від 03 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Чумака С. Ю., Гімона М. М., Юрко І. В.) від 15 червня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні з 14 лютого 2017 року пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням ч. 2 ст. 40 цього Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком;

- зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 14 лютого 2017 року відповідно до ст. 26 та ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та провести перерахунок та виплатити різницю між фактичною та призначеною пенсією;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Позивач вказує, що у зв'язку з досягненням у лютому 2017 року пенсійного віку, вона звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, у задоволенні якої відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, і прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

7. 09 січня 2018 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому останнє просило відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

8. 22 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 06 квітня 2000 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пільгову пенсію за віком по Списку № 2 зі зниженням пенсійного віку згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

11. 14 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

12. Рішенням комісії при Павлоградському об'єднаному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій від 20 лютого 2017 року № 136 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до її заяви від 14 лютого 2017 року, про що повідомлено листом від 20 лютого 2017 року № 3287/07/18. Вказана відмова мотивована тим, що позивачеві вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1788-ХІІ, яка з 01 січня 2004 року обчислена за нормами Закону № 1058-IV.

13. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у повторному призначені пенсії за віком.

15. В обґрунтування такого висновку суди попередніх інстанцій зазначали, що оскільки позивач з квітня 2000 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 вказаного Закону та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014- 2016 роки відсутні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. У касаційній скарзі скаржник вказує, що оскільки первісно їй пенсію було призначено у відповідності до Закону № 1788-XII (на пільгових умовах), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсій, вона має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах, відповідно до Закону № 1058-IV. Водночас скаржник вказувала, що оскільки за призначенням пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV вона звернулася вперше, показник середньої заробітної плати по Україні при призначенні такої пенсії має вираховуватись за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

17. Також скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на рішення Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року (№ К/800/1251/17), від 14 листопада 2017 року (№ К/800/26208/17) та Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14) та від 29 листопада 2016 року (справа № 133/476-15-а).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

19. Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої робот, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

20. Водночас, з 01 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058, відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень якого пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

21. Статтею 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону № 1058.

22. Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

23. Згідно ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

24. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

25. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

27. Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

28. Згідно з положеннями ст. 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

29. Відповідно до положень Закону № 1788-XII може бути призначена пенсія за вислугу років.

30. Отже, чинним законодавством передбачено чотири види пенсій.

31. Водночас, як слідує з аналізу наведених норм, переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону № 1058 або положеннями Закону № 1788-XII.

32. Як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, у цій справі переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до ст. 13 Закону № 1788-XII, є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058.

33. Отже, оскільки заява позивача до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень ст. 26, 40 Закону № 1058-IV, в тому числі із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

34. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20 березня 2018 року ( справа № 336/368/16-а (2-а/336/59/16)), від 03 квітня 2018 року (справа № 753/8128/16-а), від 24 квітня 2018 року (справа № 185/1391/17 (2-а/185/153/17)).

35. Посилання позивача на правову позицію викладену в постанові Верховного суду України № 21-612а14 від 31 березня 2015 року, є безпідставними, оскільки предметом спору у цій справі було переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ,на пенсію за віком за Законом № 1058-IV, тоді як предметом спору у справі, що розглядається є переведення з пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на пенсію за віком на загальних підставах, що фактично є повторним призначенням пенсії за віком.

36. Посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Верховного суду України № 133/476/15-а від 29 листопада 2016 року, є також безпідставними, оскільки предметом спору у цій справі було переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

37. Безпідставними є також посилання позивача у касаційній скарзі на рішення Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року (№ К/800/1251/17) та від 14 листопада 2017 року (№ К/800/26208/17), оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновки цього суду, висловлені у вказаних судових рішеннях щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, не створюють обов'язку для врахування цих висновків судами при вирішенні інших справ. Провідна роль у забезпеченні єдності судової практики належить Верховному Суду.

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

39. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

41. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

42. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі № 185/1725/17 (2-а/185/185/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб