Справа № 826/15695/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2018 року № 826/15695/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві № від 27.08.2018;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в м. Києві здійснити перерахунок податкової знижки за 2017 рік із включенням до складу податкової знижки суми витрат у розмірі 2867,40 грн., що сплачені ОСОБА_1 за навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського».

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм податкового законодавства та без наявних на те підстав, оскільки в акті перевірки наявні помилки та його висновки спростовуються доданими до позовної заяви доказами.

05.11.2018 до суду від Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача наголосив, що податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2018 прийняте на підставі встановлених камеральною перевіркою податкової декларації про майновий стан і доходи порушень, за результатами якої складено акт та встановлено відсутність у позивача підстав для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти. Також представником податкового органу зазначено, що на підставі акту перевірки ОСОБА_1 донараховано суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2867,40 грн.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, з метою реалізації права на податкову знижку, передбаченого ст. 166 ПК України, позивач 19.06.2018 звернувся із заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фінансової служби у м. Києві.

Листом № 3575/Б/26-59-13-01 від 04.07.2018 Державна податкова інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фінансової служби у м. Києві повідомила, що функції в частині повернення податкової знижки з 01.04.2017 належить Головному управлінню Державної фіскальної служби в м. Києві.

Разом з заявою позивачем була подана податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік, у якій задекларовано право на включення до податкової знижки витрат у сумі 2867,40 грн., у зв'язку зі сплатою на користь вітчизняного вищого навчального закладу коштів на суму 15930,00 грн.

На підтвердження вказаної суми відповідачу були надані: довідка № ЦКС00000065 від 20.04.2018, ксерокопія паспорту та картки фізичної особи-платника податків, договір про надання освітніх послуг № 17 від 21.10.2016, додаткову угоду № 7 від 20.09.2017 до договору № 17 від 21.10.2016 про надання освітніх послуг, квитанцій ПриватБанку від 06.03.2017, від 10.10.2017, картку з реквізитами.

Надалі, 13.08.2018 за допомогою засобів поштового зв'язку позивач отримав від Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи № 2268/26-15-13-11-28 від 26.07.2018.

Так, актом перевірки установлено наступне.

При заповненні податкової декларації платником податку порушено вимоги п. п. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 ПК України відповідно до якого податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом; п. п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України, згідно з яким до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання); п. п. 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 ПК України, відповідно до якого платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, як сума коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних вищих та професійно-технічних навчальних закладів для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення; п. п. 166.4.2 п. 166.4 ст. 166 Кодексу, відповідно до якого загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку в звітному податковому році, не може перевищувати суми річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшена з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 Кодексу.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік встановлено відсутність законодавчих підстав для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти, оскільки, відповідно до квитанцій від 06.03.2017, 10.10.2017, ідентифікувати, що витрати понесені безпосередньо громадянином ОСОБА_1 немає можливості. Додатково повідомлено, що в ході камеральної перевірки встановлено завищення суми доходу, отриманого (виплаченого, наданого) у формі заробітної плати (ознака доходу 101) та утриманого (сплаченого) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб за 2017 року, оскільки задекларований показник не відповідає інформації отриманої з ЦБ ДРФО ДФС України.

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві № від 27.08.2018 є неправомірним та підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до положень п. п. 166.1.1 п. 166.1 ст. 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року. (п. п. 166.1.2 п. 166.1 ст. 166 ПК України)

До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання) (п. 166.2.1 ст. 166 ПК України)

Положеннями п. п. 166.3.3. п. 166.3 ст. 166 ПК України визначено, що платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: суму коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти для компенсації вартості здобуття відповідної освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення.

Отже, податковим законодавством чітко визначено підстави, в результаті наявності яких особа має право на податкову знижку.

Як убачається з матеріалів справи, між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та ОСОБА_1 укладений договір про надання освітніх послуг № 17 від 21.10.2016, у п. 10 якого передбачено, що замовник вносить плату безготівково щосеместрово не пізніше 10 днів з початку чергового обумовленого терміну оплати, крім першого внеску, який вноситься не пізніше 31 жовтня першого року отримання освітніх послуг. (а. с. 17-18)

Так, позивачем для реалізації права на отримання податкової знижки до податкового органу надано довідку Комунального концерну «Центр Комунального сервісу» № ЦКС00000065 від 20.04.2018, ксерокопію паспорту та картки фізичної особи-платника податків, договір про надання освітніх послуг № 17 від 21.10.2016, додаткову угоду № 7 від 20.09.2017 до договору № 17 від 21.10.2016 про надання освітніх послуг, квитанції ПриватБанку від 06.03.2017, від 10.10.2017 та картку з реквізитами. (а. с. 10)

Таким чином, при декларуванні права на податкову знижку позивачем дотримано вимоги п. 166.2.1 ст. 166 ПК України.

У акті перевірки контролюючим органом встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для включення до податкової знижки суми витрат, сплачених за навчання на користь вітчизняних закладів освіти, оскільки, відповідно до квитанцій від 06.03.2017, 10.10.2017, ідентифікувати, що витрати понесені безпосередньо громадянином ОСОБА_1 не має можливості.

Суд вважає дані посилання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві помилковими, оскільки з наявних у матеріалах справи квитанцій ПриватБанку № 0.0.719768049.1 від 06.03.2017, № 0.0.867114940.1 від 10.10.2017 вбачається, що дані платежі були здійснені позивачем з призначенням платежу: «за підготовку в аспірантурі ОСОБА_1 згідно контракту № 17 від 21.10.2016» та із зазначенням періодів, за які проводиться оплата та усіх необхідних для ідентифікації реквізитів. (а. с. 19-20)

Також, суд вважає, що посилання податкового органу на те, що в ході камеральної перевірки встановлено завищення суми доходу, отриманого (виплаченого, наданого) у формі заробітної плати (ознака доходу 101) та утриманого (сплаченого) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб за 2017 року, оскільки задекларований показник не відповідає інформації отриманої з ЦБ ДРФО ДФС України спростовуються наступним.

Судом враховується те, що позивач при оформленні декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік керувався офіційною довідкою Комунального концерну «Центр Комунального сервісу» № ЦКС00000065 від 20.04.2018, відповідно до якої сукупний дохід за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 складав 96372,54 грн. (а. с. 14)

Також, дані про сукупний дохід у 2017 році, що внесені позивачем до декларації, підтверджуються довідкою Пенсійного фонду України форми ОК № 5, відповідно до якої сума доходу ОСОБА_1 співпадає з задекларованою. (а. с. 26)

Ураховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також, суд враховує, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки Головним управлінням Державної фіскальної служби в м. Києві чітко не сформульовано чому квитанції про сплату освітніх послуг не можуть бути враховані при наданні права на податкову знижку та на підставі чого в акті перевірки сформовано висновок, що задекларований показник доходу не відповідає інформації отриманої з ЦБ ДРФО ДФС України, а й отже, визначені податковим органом порушення не мають ставитись у провину платнику податків, якщо тільки це не було доведено суб'єктом владних повноважень належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Необхідно звернути увагу на правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягає застосуванню судами.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Приписи ч. 2 ст. 77 КАС України визначають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Керуючись статтями 72 - 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 293, 295 - 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1, 04112) до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (вул.Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та касувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві № від 27.08.2018.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в м. Києві здійснити перерахунок податкової знижки за 2017 рік із включенням до складу податкової знижки суми витрат, що сплачені ОСОБА_1 за навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1, 04112) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко