Справа № 805/4314/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року справа №805/4314/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Голуба П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 р. у справі № 805/4314/18-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.), яке складено в повному обсязі 02 серпня 2018 року у м. Слов'янську Донецької області, за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 17.05.2018 року № ДЦ234/559/АВ/П/МГ-ФС,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - відповідач) у якому просила суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 17.05.2018 року № ДЦ234/559/АВ/П/МГ-ФС.

В обґрунтуванні позову зазначила, що при проведенні інспекційного відвідування ГУ Держпраці не встановлено факту роботи працівників у надурочний час. Позивач наголошує, що ОСОБА_3 у надурочний час не працювала, так як вони працювали разом, та позивач слідкувала за тим, щоб ОСОБА_3 не працювала більше 40 годин на тиждень. Увесь інший час позивач працювала замість неї. Також позивач зазначає, що відповідачем порушений порядок розгляду справи про накладення штрафу.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 17.05.2018 року № ДЦ234/559/АВ/П/МГ-ФС відмовив повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт роботи працівника в надурочний час підтверджений під час розгляду справи.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначила, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про встановлення факту роботи ОСОБА_3 понад 40 годин на тиждень.

У судовому засіданні позивач зазначила, що пояснення свідків, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про порушення норм трудового законодавства, є неправдивими, оскільки були написані під впливом робітників держпраці. Насправді вона працювала разом з продавцем - ОСОБА_3, а тому вона (ОСОБА_3.) не працювала понад 40 годин на тиждень.

Представник відповідача у судовому засіданні вважав, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Зазначив, що ніякого впливу на свідків з боку працівників Головного управління Держпраці у Донецькій області не було. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 29.02.2000 року (РНОКПП: НОМЕР_1), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач, Головне управління Держпраці у Донецькій області, є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функції, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

На підставі наказу № 413 від 23.04.2018 року на направлення на проведення інспекційного відвідування посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в результаті якого виявлені порушення законодавства про працю, що відображено в акті № ДЦ 234/559/АВ від 27.04.2018 року:

Відповідно до пояснень ФОП ОСОБА_1 від 26.04.2018 року графік роботи крамниці "Продукти" - з 7 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин.

Відповідно до поясненнь ОСОБА_3 від 26.04.2018 року вона працює за змінами, тривалість яких складає 14 днів (з перервою між змінами у 14 днів), з щоденним графіком роботи з 7 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин (відповідно до графіка роботи крамниці "Продукти") та з обідньою перервою протягом 30 хвилин - з 12 години 00 хвилин по 12 годину 30 хвилин. Отже тривалість щоденного робочого часу ОСОБА_3 складає 13 годин 30 хвилин. Тривалість робочого часу за зміну складає: 14 днів х 13 годин 30 хвилин =189 годин.

У трудовому договорі, укладеному між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 від 17.10.2017 року не обумовлено графік роботи ОСОБА_3

Даний акт позивачем отриманий та підписаний, зауважень до акту не надано.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 графік роботи магазина "Продукти", в якому вона здійснює господарську діяльність, з 7 години до 21 години. У випадку відсутності продавців на робочому місці, заміщує їх самостійно.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що графік роботи магазина з 7 години до 21 години, по цьому графіку і працює. Робочих днів 14 в зміну 14 годин. Заробітна плата становить 3700 грн., з урахуванням утриманих податків отримує 3100грн.

27 квітня 2018 року ГУ Держпраці у Донецькій області виданий позивачу припис про усунення виявлених порушень № ДЦ 234/559/АВ/П, яким зобов'язано ОСОБА_1 протягом 9 днів усунути порушення щодо тривалості робочого часу ОСОБА_3 та щодо оплати її роботи в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки.

На виконання даного припису позивачем надіслано повідомлення, в якому зазначено, що робота ОСОБА_3 в надурочний час оплачена в подвійному розмірі годинної ставки (на підтвердження надана розрахунково-платіжна відомість про сплату 3913,54 грн.) та встановлений робочий графік -14 днів по 11 годин з 7 години до 19 години з обідньою перервою 1 година (на підтвердження наданий виправлений трудовий договір від 17.10.2017 року).

Рішенням від 5 травня 2018 року призначений розгляд справи про накладення штрафу на 17 травня 2018 року. Повідомлення про розгляд справи від 7 травня 2018 року надіслано позивачу поштою та отримано ним особисто 15 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Постановою ГУ Держпраці у Донецькій області від 17 травня 2018 року № ДЦ 234/559/АВ/П/МГ-ФС на ФОП ОСОБА_1 накладений штраф в розмірі 37230 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірним питанням у справі є правомірність/неправомірність прийняття відповідачем постанови про накладення на позивача штрафу з підстав наявності/відсутності фактів вчинення порушень законодавства про працю.

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 2, 4, 5, 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 (далі Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Інспектори праці можуть проводити інспекційні відвідування або невиїзні інспектування. Інспекційні відвідування проводяться за місцем знаходження роботодавця. Невиїзні інспектування можуть проводитися у приміщенні органу контролю на підставі рішення керівника органу контролю, погодженого із об'єктом відвідування, якщо підставою для контрольного заходу стали звернення працівника, рішення суду, повідомлення правоохоронного органу, інформація державних органів, профспілкових організацій тощо Контроль за оформленням трудових відносин незалежно від підстав здійснюється виключно шляхом інспекційних відвідувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що інспектори праці діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок № 509) визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи).

Згідно п.2. Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Пунктами 3, 4, 5 Порядку №507 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п.6 Порядку №509).

Як убачається з матеріалів справи позивач 15 травня 2018 року отримала повідомлення про розгляд справи, призначеної 17 травня 2018 року. Тобто таке повідомлення відбулось з порушенням визначеного Порядком № 509 строку. Суд апеляційної інстанції вважає, що позивач все ж був обізнаний про проведену перевірку та призначення розгляду справи, відтак у разі бажання участі у розгляді справи міг надати клопотання про його відкладення.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції який зазначив, що несвоєчасне повідомлення суб'єкта господарювання про розгляд справи про накладення штрафу не може бути підставою для скасування застосованого штрафу, а встановленню підлягають фактичні обставини, які визначені як правопорушення.

Крім того, виявлене ГУ Держпраці в Донецькій області порушення підтверджується матеріалами справи. З актом проведеного інспекційного відвідування позивач ознайомлена, підписала без будь-яких зауважень чи заперечень. В наданих поясненнях зазначила, що самостійно заміщує продавців в разі їх відсутності на робочому місці. Проте такі пояснення не свідчать, що позивач щоденно з 19 години до 21 години самостійно працювала замість продавців. Також ОСОБА_3 при проведенні перевірки надала пояснення, що працює відповідно до графіка магазину, тобто з 7 години до 21 години.

Про наявність порушення свідчить і повідомлення ФОП ОСОБА_1 про виконання припису. Вона надала виправлений трудовий договір з ОСОБА_3 від 17.10.2017 року, в якому поверх коректора було виправлено час виконання робіт з 7 години до 19 години, перерва з 12 години до 13 години. Таке виправлення свідчить, що первісно був встановлений інший більший час праці. Також позивачем долучена розрахунково-платіжна відомість про сплату 3913,54 грн. за надурочні години, виходячи з наведеного управлінням Держпраці розрахунку: у листопаді 2017 року - 13 годин, у грудні 2017 року - 29 годин, у січні 2018 року - 21 година, у лютому 2018 року - 29 годин.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні склала:

- у листопаді 2017 року - 176 годин

- у грудні 2017 року - 160 годин

- у січні 2018 року - 168 годин

- у лютому 2018 року - 160 годин

Таким чином, норма тривалості робочого часу ОСОБА_3 при 40-годинному робочому тижні перевищила:

- у листопаді 2017 року - на 13 годин

- у грудні 2017 року - на 29 годин

- у січні 2018 року - на 21 годину

- у лютому 2018 року - на 29 годин…

Розмір заробітної плати ОСОБА_3 за повністю виконану місячну норму склала:

у листопаді, грудні 2017 року - нараховано по 3200 грн. та виплачено по 2576 грн.

у січні, лютому 2018 року - нараховано по 3723 грн. та виплачено по 2997,01 грн.

Тобто оплата за роботу в надурочний час ОСОБА_3 не виплачено, чим встановлено порушення ч. 1 ст. 106 КЗпП України."

Факти зазначені позивачем у судовому засіданні про те, що свідки давали пояснення під неправомірним тиском робітників Держпраці не підтверджені будь-якими доказами.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає встановленим факт роботи працівника позивача в надурочний час та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи постанову про накладення штрафу від 17.05.2018 року № ДЦ234/559/АВ/П/МГ-ФС., відповідач діяв у межах повноважень, визначених Законами України, та діяв обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст постанови складений 26 листопада 2013 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 р. у справі № 805/4314/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 р. у справі № 805/4314/18-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін