Справа № 805/2611/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року справа №805/2611/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В.,Блохіна А.А., при секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю позивача ОСОБА_1., представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 р. у справі № 805/2611/18-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.), яка складена в повному обсязі 08 серпня 2018 року у м.Слов'янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної війскової адміністрації Жебрівського П.І. третя особа Антитерористичний центр при Службі Безпеки України, Військово-цивільна адміністрація м.Красногорівка Мар'їнського району Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 "Про оголошення догани ОСОБА_1.",-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівник Донецької обласної військової адміністрації Жебрівський П.І. за участю третіх осіб без самостійних вимог: Антитерористичного центру при Службі безпеки України та Військово-цивільної адміністрації м.Красногорівка Маріїнського району Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.».

До позовної заяви представником позивача було додано клопотання про поновлення строків звернення до суду, відповідно до якого просив суд визнати причини пропуску строків подання позовної заяви до суду поважними та поновити їх.

В обґрунтуванні поданого клопотання представник позивача вказав, що 12 березня 2018 року позивачем засобами електронного зв'язку було отримано розпорядження №42/7-18-рк щодо його звільнення з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області без додатків, за підписом Голови Донецзької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського.

З розпорядження №42/7-18-рк від 7 березня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1.» вбачалось, що ОСОБА_1 звільнено з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Марїїнського району Донецької області 12 березня 2018 року за незабезпечення виконання повноважень, покладених на керівника військово-цивільної адміністрації населеного пункту Законом України «Про військово-цивільні адміністрації», яке полягає у незадовільній організації роботи військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області та неналежному керівництві її діяльністю, відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Підстава: лист погодження Першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.», довідка про повторне вивчення стану роботи у військово-цивільній адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, доповідна записка заступника голови облдержадміністрації Добряка С.В., пояснення керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Марїнського району Донецької області від 06.03.2018.

Зазначає, що тільки, тільки з цього електронного листа позивачу стало відомо про наявність розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.».

Крім того, зазначив, що до цих пір не ознайомлений із розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.».

При таких обставинах вважав, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин.

Суд першої інстанції залишив позов без розгляду у зв'язку з відсутності поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, наполягав на тому, що строк звернення до суду не порушив, оскільки з розпорядженням про оголошення догани не ознайомлювався. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача вважала, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач дізнався про оголошення догани у лютому 2018 року, а тому звертаючись до суду у квітні 2018 року порушив місячний термін звернення до суду. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.», позивачу за результатами перевірок діяльності військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Маріїнського району Донецької області оголошено догану.

Позивач не погодився з вказаним розпорядженням, тому звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування (06 квітня 2018 року згідно опису вкладення поштового відправлення).

Позивач зазначав, що про існування спірного розпорядження позивач дізнався лише 12 березня 2018 року отримавши засобами електронного зв'язку розпорядження №42/7-18-рк від 07 березня 2018 року, щодо його звільнення з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Маріїнського району Донецької області. Крім того, у позовній заяві вказав, що у період з 08 лютого 2018 року по 18 лютого 2018 року він перебував на лікарняному.

В свою чергу відповідач вказує на те, що Облдержадміністрацією, обласною військово-цивільною адміністрацією листом від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яке цього ж дня було направлено на електронну адресу та 15.02.2018 - на поштову адресу військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, повідомлено керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області ОСОБА_1 про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв'язку із чим запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення та з питань нагород облдержадміністрації для ознайомлення із зазначеним розпорядженням (отримано ВЦА 20.02.2018 року).

Крім того, позивач повинен був ознайомитись зі спірним наказом 15 лютого 2018 року, що підтверджується фактом підписання ним у цей день розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області від 15.02.2018 №46 «Про призначення постійно діючої комісії з питань оцінки вартості, використання, зберігання дарунків, одержаних військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка».

Спірним по справі є питання наявності поважності пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Згідно наявних матеріалів справи, позивач дійсно у період з 08 лютого по 23 лютого 2018 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від службових обов'язків через тимчасову непрацездатність №1 виданий КЛПУ Маріїнського УМ м. Красногорівка (том І, аркуш справи 21).

Копія медичного заключення хірургічного відділення Науково-практичного центру профілактичної та клінічної медицини Державної наукової установи Державного управління справами від 14 лютого 2018 року (том ІІ, аркуш справи 146), свідчить про проходження позивачем 14 лютого 2018 року обстеження у лікарні у м. Києві.

Доказів того, що позивач на час звернення до суду з даним адміністративним позовом був ознайомлений під підпис із спірним розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1.» відповідачем до суду не надано.

Проте, в матеріалах справи наявний витяг із журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2018 рік військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка том І, аркуш справи 195), у якому зазначено, що 24 лютого 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений із листом облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яким облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація повідомляла ОСОБА_1 про оголошення йому догани.

Таким чином, доводи позивача у клопотанні про поновлення строків про те, що він дізнався про спірне розпорядження №203/5-18 від 13 лютого 2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_1.» лише 12 березня 2018 року не знайшли свого документального підтвердження та були спростовані в ході розгляду справи його ж поясненнями.

Так, позивач у своїх поясненнях від 25 червня 2018 року (том ІІ, аркуш справи 120) підтвердив, що дійсно про існування догани, він дізнався 24 лютого 2018 року коли вийшов на роботу з лікарняного.

Зазначений факт був підтверджений позивачем під час судового засідання у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Строки для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду; якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Визначення терміну «публічна служба» закріплено у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, згідно якого, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, який зазначив, що фактично позивач у день ознайомлення з листом облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, а саме 24 лютого 2018 року, яким облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація повідомляла його про оголошення йому догани повинен був дізнатись про існування оскаржуваного розпорядження.

Також суд першої інстанції правильно вказав на безпідставність посилання ОСОБА_1 на частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України, згідно якої визначено, що працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, оскільки трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством. За загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Враховуючи те, що спеціальним законом, а саме Кодексом адміністративного судочинства України, визначено строк, протягом якого особа може звернутись до суду у справах щодо звільнення з публічної служби та момент, з якого починає обчислюватись даний строк, ст. 233 Кодексу законів про працю України в даному випадку застосуванню не підлягає

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у своїй ухвалі від 19.02.2018 по справі № 800/378/17 (номер рішення у ЄДРСР - 72338450).

Нормами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд вважає, що позивачем не наведено будь-яких об'єктивних чи суб'єктивних обставин які позбавили його можливості звернутися до суду у визначені законом строк з відповідним позовом, якщо останній вважав, що з боку відповідача наявні порушення законодавство про працю.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 пропущено встановлений ст.122 КАС України місячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки адміністративний позов було направлено до суду поштою лише 06 квітня 2018 року та зареєстровано судом 12 квітня 2018 року.

Зазначений висновок не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Меньшакова проти України» (рішення від 8 квітня 2010 року) у пункті 53 Суд зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства», пункт 57, SeriesA, № 93).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Приписи частин третьої та четвертої статті 123 КАС України визначають, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2018 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 р. у справі № 805/2611/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 р. у справі № 805/2611/18-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін