Справа № 360/2334/17
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 360/2334/17 Суддя (судді) першої інстанції: Міланіч А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Мєзєнцева Є.І.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

За участі:

Позивача: ОСОБА_2;

Представника Позивача: ОСОБА_3

Представника Відповідача: Матвієнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. у справі №360/2334/17 за позовом ОСОБА_2 до Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконними рішень

у с т а н о в и в:

у листопаді 2017 року Позивач звернувся з позовом про визнання незаконними рішень Відповідача щодо надання третім особам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

З урахування ухвали Бородянського районного суду Київської області від 26.03.18р. про закриття провадження у частині, предметом спору є визнання незаконними рішень Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області 42 сесії 6 скликання від 14.07.15р. №2140, №2141, №2142, №2143, №2162, №2166 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Апелянт вказує на те, що надаючи третім особам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, Відповідач порушив першочергове право Позивача, як учасника бойових дій, на відведення земельної ділянки; Відповідачем неправомірно були розглянуті заяви третіх осіб із прийняттям відповідних рішень, у той час як заяви Позивача безпідставно не були винесені на розгляд сесії та не розглянуті, що стало предметом судового розгляду у іншій справі.

У судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; представник Відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, вказуючи на те, що відсутні перешкоди у реалізації права Позивача на відведення земельної ділянки.

Від ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явились та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч.2 ст.313 КАС, вирішила розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тоді як рішення суду підлягає скасуванню у частині позовних вимог із закриттям у цій частині провадження, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, Позивач 26.06.15р. звернувся до Відповідача із заявою про надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, прибудинкових споруд орієнтованою площею 0,15 га, яка розташована у межах Клавдієво-Тарасівської селищної ради.

Заява Позивача на черговий розгляд сесії не внесена, отже не була розглянута. Позивач 01.07.16р. повторно звернувся до Відповідача із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак така заява також не була розглянута селищною радою. Бездіяльність Відповідача щодо нерозгляду заяв була предметом судового спору, за результатами вирішення якого згідно постанови Бородянського районного суду Київської області від 20.07.16р. адміністративний позов задоволено:

визнано неправомірною бездіяльність Клавдієво-Тарасівського селищного голови щодо не включення у місячний термін до порядку денного сесій селищної ради звернень ОСОБА_2 від 26 червня 2015 року та від 01 липня 2016 року про надання дозволів на розробку проектів відведення у власність земельних ділянок;

визнано неправомірною бездіяльність Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області щодо нерозгляду звернень ОСОБА_2 від 26 червня 2015 року та від 01 липня 2016 року про надання дозволів на розробку проектів відведення у власність земельних ділянок;

зобов'язано Клавдієво-Тарасівську селищну раду Бородянського району Київської області протягом місячного терміну з моменту набрання даним рішенням чинності розглянути звернення ОСОБА_2 від 26 червня 2015 року та від 01 липня 2016 року про надання дозволів на розробку проектів відведення земельних ділянок у власність та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства.

скасовано рішення чотирнадцятої сесії сьомого скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 5 грудня 2016 року № 449 в частині подачі заяви ОСОБА_2 на розгляд сесії після затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж та після виготовлення плану зонування або детального плану території зонування смт.Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області.

14 липня 2015 року Клавдієво-Тарасівською селищною радою Бородянського району Київської області 42 сесії 6 скликання за результатами розгляду питань з надання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у власність земельних ділянок, прийняті наступні рішення:

№2140, яким вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_5 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Клавдієво-АДРЕСА_3 на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

№2141, яким вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_6 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Клавдієво-АДРЕСА_2 на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

№2142, яким вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_7 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Пороскотень на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

№2143, яким вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_8 площею 0,1050 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Клавдієво-АДРЕСА_1 на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

№2162, яким вирішено внести зміни до рішення 40-ї сесії 6 скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 16.04.15р. №1977, виклавши в новій редакції: надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_9 площею 0,1700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Пороскотень по вул. АДРЕСА_4, б/н на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

№2166, яким вирішено внести зміни до рішення 31-ї сесії 6 скликання Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 11.04.14р. №1479, виклавши в новій редакції: надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_10 площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в в смт. Клавдієво-Тарасове по вул. АДРЕСА_5, б/н на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради.

Вважаючи зазначені рішення такими, які порушують право Позивача на позачергове отримання ним земельної ділянки у власність, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не було надано до своєї заяви графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а тому не можна вважати, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок порушує право Позивача; рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вичерпали свою дію, оскільки на ці земельні ділянки зареєстровано право власності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, втім вважає, що провадження в частині позовних вимог про визнання незаконними рішень Відповідача від 14.07.15р. №2140 та № 2141 підлягає закриттю, з огляду на таке.

За змістом статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, виходячи з аналізу норм земельного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування з питань надання у власність земельних ділянок вбачається, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Саме по собі отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Більш того, законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані "відведення" та не передбачає відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв'язку із наданням такого дозволу іншій особі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права наведена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-358а13), від 11 жовтня 2016 року (справа №806/3787/13-а), від 7 червня 2016 року (справа №820/3507/15) 19 січня 2016 року (справа №824/167/15-а), Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що оспорювані рішення Відповідача створюють умови правової невизначеності.

Як установлено судом, на момент прийняття оскаржуваних рішень спірні земельні ділянки не перебували у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб; рішення про затвердження проекту землеустрою та фактичне відведення земельних ділянок ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Відповідачем не приймались.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України (у редакції чинній на момент звернення Позивача до суду) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналогічна норма закріплена у статті 5 КАС України, у чинній редакції, яка передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів Позивача з боку Відповідача.

Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС має значення не лише суб'єктивне рішення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб'єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Разом з тим, рішення Відповідача про надання ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не порушують прав та законних інтересів Позивача у спірних правовідносинах, оскільки не встановлюють обмежень щодо реалізації Позивачем права на отримання у встановленому законом порядку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цих земельних ділянок. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права міститься у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №295/14795/16-а та від 19 червня 2018 року у справі №750/8511/17.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними рішень Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 15.07.15р. №2140 та №2141, якими надано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, то у цій частині провадження у справі підлягає закриттю, як таке, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Обставини справи свідчать, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано у встановленому законом право власності на земельні ділянки, відведені за наявності оспорюваного дозволу згідно з рішеннями від 15.07.15р. №2140 та №2141.

За правовим висновком Великої Палати Верхового Суду, який викладений у постанові від 30 травня 2018 року у справі №826/9417/16, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

За правилами Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ЦПК).

Отже, беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. в частині щодо позовних вимог про визнання незаконними рішення Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 15.07.15р. №2140 та №2141 із прийняттям у цій частині нового рішення про закриття провадження у справі.

У іншій частині рішення суду першої інстанції - законне та обґрунтоване, висновки суду доводами апелянта не спростовані.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. у справі №360/2334/17 - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. у справі №360/2334/17 в частині щодо позовних вимог про визнання незаконними рішення Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області 42 сесії 6 скликання від 15.07.15р. №2140 та №2141 скасувати та провадження у справі у цій частині - закрити.

У решті - рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.05.18р. у справі №360/2334/17 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Мєзєнцев Є.І.

Повний текст постанови складений: 28.11.2018