Справа № 0540/9475/18-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 р. Справа№0540/9475/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

секретаря Кононенко В.В.,

за участю:

позивач не з'явився,

представника відповідача Аллахвердієва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року №,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2018 року шляхом надсилання поштою позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року № /а.с.4-5/.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується із рішенням Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області яким до нього застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1 від 12 вересня 2018 року на загальну суму 8734 грн. 15 коп. з наступних підстав. Оскільки м. Дружківка є населеним пунктом де провозиться антитерористична операція з 14 квітня 2014 року до теперішнього часу, яка в подальшому триває. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

У зв'язку із чим, просить суд, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року №004747431, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 визначено штрафні санкції у сумі 1635,07грн та нараховано пеню у сумі 6934,26грн /а.с.5/.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 взято на облік до ДПІ у м. Дружківці з 06.07.2015, у зв'язку з перереєстрацією з Покровської ОДПI (м. Авдіївка), як наслідок індивідуальні картки платника за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 знаходяться в ДПІ за попереднім місцем реєстрації.

Відповідно до даних ІС «Податковий блок» по коду платежу 71040000 «єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність»:

- нараховано єдиного внеску:

за IV квартал 2014 року - 1267,95 грн.;

за I- IV квартал 2015 року - 5293,88 грн.;

за I- IV квартал 2016 року - 909,48 грн.;

за I квартал 2017 року - 704,00 грн.

- сплачено єдиного внеску:

з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 9119,58 грн.;

з 01.01.2018 по 01.10.2018 - 1844,80 грн.

Також вказує, у зв'язку з тим що 06.07.2015 позивачем здійснено перереєстрацію з Покровської ОДПI (м. Авдіївка) до ДПІ у м. Дружківці, індивідуальні картки платника за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 знаходяться в ДПІ за попереднім місцем реєстрації.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою (пункт 7 частини 1 статті 1 Закону № 2464) та стягується з нарахуванням пені і застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону № 2464).

Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 № 449, зі змінами та доповненнями: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи наведене, фахівцями Дружківського відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Костянтинівсько - Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області виставлено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12.09.2018 № на суму 8734,15 грн.

У зв'язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову /а.с.15-17/.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року відкрито провадження по справі №0540/9475/18-а та призначено підготовче провадження/а.с.1/.

19 жовтня 2018 року відповідачем засобами електронного зв'язку, суду надано відзив на позовну заяву з додатками /а.с.15-43/.

22 жовтня 2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свдчить розписка про отримання судової повістки /а.с.47/, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. У підготовчому судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи положення ч.5 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу без участі позивача на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_2, паспорт серії ВТ 175029, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою вул.Космонавтів, буд.15, кім.402.

27 лютого 2012 року ОСОБА_2 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та здійснював підприємницьку діяльність у м. Авдіївці, з 06 липня 2015 року взято на облік до ДПІ у м. Дружківка ГУ ДФС у Донецькій області.

З 07 серпня 2012 року по 01квітня 2016 року ФО-П ОСОБА_2 знаходився на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного внеску.

За період з 01 квітня 2016 року по 29 січня 2017 року ФО-П ОСОБА_2 знаходився на загальній системі оподаткування та був платником єдиного внеску.

20 січня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зняття з обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Відповідач - Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою, є органом державної влади. Статус державної фіскальної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою (пункт 7 частини 1 статті 1 Закону № 2464) та стягується з нарахуванням пені і застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону № 2464).

Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 № 449, зі змінами та доповненнями: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи наведені положення Дружківським відділом адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Костянтинівсько - Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року № ,яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 визначено штрафні санкції у розмірі 1635,07грн та нараховано пеню у сумі 6934,26грн/а.с.8/.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх рішень, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дана справа є типовою, оскільки відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №812/292/18 (№ Пз/9901/22/18), яке набрало законної сили 06 листопада 2018 року, а саме:

- предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частині 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Міста Авдіївка та Дружківка Донецької області, на території якого проводив підприємницьку діяльність та проживав позивач входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населенного пункту, де проводилася така операція.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення податкового органу прийняте 12 вересня 2018 року відповідно до частини десятої, яка передбачає нарахування пені за кожний день прострочення платежу, та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, яка передбачає накладення штрафу, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період з 22 липня 2014 року до 07 квітня 2017 року та з 21 серпня 2015 року по 17 липня 2017 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з з 22 липня 2014 року до 07 квітня 2017 року та з 21 серпня 2015 року по 17 липня 2017 року є протиправним.

Враховуючи наведене суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року №

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першоюцієї статті, - повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на що суд присуджує на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір в розмірі 704,80(сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривні.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись Конституцією України, статтями 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297, п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року №004747431 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12 вересня 2018 року №004747431, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 визначено штрафні санкції у сумі 1635,07грн та нараховано пеню у сумі 6934,26грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (84200, АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (адреса: вул. Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, 87526, Донецька область, ) судовий збір в розмірі 704,80(сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривні.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 19 листопада 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зеленов А.С.