Справа № 620/3836/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2018 року Чернігів Справа № 620/3836/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольтаж Ком» (вул. Любецька,56, м. Чернігів, 14000) до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольтаж Ком» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання (частина п'ята статті 161 КАС України.

Так, одночасно з позовною заявою позивачем подано заява про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може відстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведені у частині першій статті 8 Закону № 3674-VI підстави не звільняють позивача від обов'язку сплатити судовий збір.

Крім того, положеннями статті 129 Конституції України, а також пунктом 2 частини третьої статті 2, статті 8 КАС унормовано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, як одну із основоположних засад судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Сплата судового збору за подання позову є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Позивачем не надано доказів існування умов, визначених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», що є підставою для відстрочення сплати судового збору, а також доказів неможливості сплатити судовий збір.

У свою чергу, звільнення суб'єктів господарювання від сплати судового збору, не віднесених до кола осіб для яких установлено пільги щодо його сплати, може розцінюватися, як надання таким учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими, що є неприпустимим, з огляду на положення наведених правових норм.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про чи відстрочення сплати судового збору.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позовна заява подана з порушенням вимог частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до позовної заяви не додано оригінал документа про сплату судового збору у порядку та розмірі, встановленому частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», або докази на підтвердження обставин, які б слугували підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху поставляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вказані недоліки позивач може усунути у п'ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову, або доказів на підтвердження обставин, які б слугували підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, вважає, що дану позову заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 160, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Позовну залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначені у мотивувальній частині рішення - 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, у встановлений судом пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України строк, відповідно позовна заява буде йому повернута.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та за статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає

Суддя І.І. Соломко