Справа № 821/788/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/788/18

Категорія: 8.3.11 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шляхтицький О.І.

при секретарі Алексєєвій Н.М.

за участю скаржника ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року прийнятого у відкритому судовому засіданні о 11:06 год. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08 лютого 2018 року № 9375-13

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08 лютого 2018 року № 9375-13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 05 лютого 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 9375-13, яким визначені позивачу грошові зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 27 260,67 грн.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, був нарахований контролюючим органом за звітний 2017 рік, виходячи із загальної площі двох окремих двоповерхових будинків.

При цьому, позивачу належить частка у розмірі 7/8 у двох 8-ми квартирних відокремлених один від одного житлових будинків: житловий будинок літ. "А", матеріал стін дерево, житловою площею 240,4 кв.м., загальною площею 403,7 кв.м.; житловий будинок літ. "Б", матеріал стін дерево, житловою площею 240,4 кв.м., загальною площею 403,7 кв.м. На підставі вказаного позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним та просить його скасувати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року замінено в даній справі неналежного відповідача - Головне управління ДФС у Херсонській областіна, на належного - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняту нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Окрім того, скаржник зазначає, що чинним законодавством не передбачено збільшення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у разі коли загальна площа декількох будинків у сумі перевищує 500 кв.м.

До того ж позивач зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, яким чином житловий будинок літ. «А» загальною площею 403 кв.м. є складовою частини житлового будинку літ. «Б» загального площею 403,7 кв.м. чи навпаки.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2

На підставі Указів Президента України №455/2017 від 29 грудня 2017 року "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" та №296/2018 від 28 вересня 2018 року "Про переведення суддів", частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" проведено заходи з передачі справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого перерозподілу дану справу передано колегії суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі: Потапчук В.О., Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року прийнято апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року до провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №53279194 від 15 лютого 2016 року ОСОБА_2 належить частка у розмірі 7/8 у двох 8-ми квартирних двоповерхових будинків, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-он., смт. Лазурне, вул. Курортна 5-З.

Підставою виникнення права власності є рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 січня 2006 року у справі №2-426/06 та договір купівлі - продажу від 14 березня 2006 року серія та номер 894.

Так, 11 грудня 2005 року між ВАТ "Новозибковський станкобудівельний завод" та ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі - продажу №3 восьми квартирного двох поверхового жилого будинку, розміщеного на території АДРЕСА_1 та договір купівлі - продажу №4 восьми квартирного двох поверхового жилого будинку, розміщеного на території АДРЕСА_1.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 січня 2006 року у справі №2-426/06 визнано дійсним договір купівлі - продажу від 11 грудня 2005 року №3 восьми квартирного двох поверхового жилого будинку, розміщеного на території АДРЕСА_1 укладеного між ВАТ "Новозибковський станкобудівельний завод", з однієї сторони, та ОСОБА_6 та ОСОБА_2, з другої сторони. Визнав дійсним договір купівлі - продажу від 11 грудня 2005 року №4 восьми квартирного двох поверхового жилого будинку, розміщеного на території АДРЕСА_1, укладений між ВАТ "Новозибковський станкобудівельний завод", з однієї сторони та ОСОБА_6 та ОСОБА_2, з другої сторони. Визнав право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 право загальної дольової власності в рівних долях, по 1/2 долі в праві власності на два восьми квартирні двох поверхові жилі будинки, розміщені на території АДРЕСА_1.

14 березня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу частки нерухомого майна. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_6 - продавець передав за плату у власність ОСОБА_2 об'єкт нерухомого майна - 3/8 частини двох 8-ми квартирних 2- поверхових будинків, які знаходяться по АДРЕСА_1 Опис об'єкта в цілому: житловий будинок літ. "А", матеріал стін дерево, житловою площею 240,4 кв.м., загальною площею 403,7 кв.м.; житловий будинок літ. "Б", матеріал стін дерево, житловою площею 240,4 кв.м., загальною площею 403,7 кв.м.

05 лютого 2018 року податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № 9375-13, яким ОСОБА_2 визначено грошові зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 27 260,67 грн.

Не погоджуючись з вищевикладеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вказаний об'єкт нерухомості є різними житловими будинками, які мають свій зв'язок з земельними ділянками, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстровано за одним номер, як цілісний майновий комплекс та має лише складові частини, тому позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо вказаної будівлі.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податковому кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно пп. 266.3.2 Податкового Кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 вказаного Кодексу база оподаткування об'єкта житлової власності, що перебуває у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 вказаного Кодексу обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

ґ) за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового Кодексу України визначено, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до пп. 266.7.3. п.266.7 ст. 266 вказаного Кодексу платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживанні (реєстрації) для проведення звірки даних щодо:

об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживанні (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомленні рішення вважається скасованим (відкликаним).

Підпунктом 266.4.2. пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об'єкті житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій, релігійні організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Згідно пп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 ПК України, пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб не надаються на:

об'єкт/об'єкти оподаткування, якщо площа такого/таких об'єкта/об'єктів перевищує п'ятикратний розмір неоподатковуваної площі, затвердженої рішенням органів місцевого самоврядування;

об'єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що 29 січня 2016 року рішенням Лазурненської сільської ради № 57 для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб та розташовані на території м. Херсона, на 2017 рік встановлена ставка 0,1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року, за 1 кв.м. бази оподаткування (3,20 гривень).

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 53279194 від 15 лютого 2016 року, вбачається, що за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 7 зареєстровано 7/8 двох 8-ми квартирних 2-поверхових будинків, за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вулиця Курортна, 5-З.

Таким чином, відповідно до вказаного витягу, позивачу належить 7/8 двох 8-ми квартирних 2-поверхових будинки об'єкта нерухомого майна площею 403,7 кв.м. кожний.

Як встановлено в ході розгляду справи відповідачем визначено суму податку з наступного розрахунку: 807,4 м2 х 3,20 грн. + 25000 гривень.

Однак, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2, з урахуванням належних йому 7/8 часток вказаного нерухомого майна, не володіє житловим будинком загальна площа якого перевищую 500 кв.м.

У відповідності до п.п. 266.7.1. п.266.7 ст. 266 вказаного Кодексу за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Зазначена норма матеріального права встановлює не нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а його збільшення, і виключно у тому випадку коли загальна площа квартири перевищує 300 кв.м., а загальна площа будинку перевищує 500 кв.м.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами скаржника викладеними в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення від 21 червня 2018 року помилково застосував положення ст.266 ПК України щодо збільшення суми податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, оскільки загальна площа кожного з будинків позивача не перевищує 500 кв.м.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З системного аналізу вказаних норм законодавства та обставин справи колегія суддів дійшла висновку про те, що судом попередньої інстанції при винесенні вказаного рішення порушені норми матеріального права та висновки суду попередньої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, таким чином керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, на підставі Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серія №411811 від 08 квітня 2003 року згідно вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, таким чином з урахуванням відсутності понесених судових витрат при розгляді справи, а також з урахуванням відсутності доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування позивачу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08 лютого 2018 року № 9375-13 - скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08 лютого 2018 року №9375-13 в частині визнання податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 25 000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 22 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.