Справа № 619/3974/18
Суддя: Якименко Л. О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/3974/18
провадження №2-а/619/49/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю: секретаря

судового засідання Михайлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого лейтенанта поліції поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Зотікова Дениса Васильовича про визнання дій протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Зотікова Дениса Васильовича, в якому просить: скасувати постанову серії ЕАВ №618885 від 24 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпроАП, про накладення штрафу у розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 21 вересня 2018 року вночі близько першої години він рухався на транспортному засобі Ford Fiesta по вулиці Дерев'янка в м. Харкові Харківської області у напрямку перехрестя з проспектом Науки в м. Харкові.

Після переїзду вказаного перехрестя та виїзду позивача на вулицю Ахсарова, він був зупинений екіпажем патрульної поліції на транспортному засобі Toyota Prius.

Після зупинки позивача один з поліцейського екіпажу підійшов до його автомобіля та представившись сержантом поліції Омельченком Є.Г., сказав, що позивач допустив порушення правил дорожнього руху, а саме - не виконав вимогу знаку «5.16» - з полоси для руху ліворуч, здійснив рух прямо. У відповідь не вказане, позивач попросив надати йому відеозапис указаного порушення. Омельченко Є.Г. продемонстрував запис, на якому видно, як автомобіль Ford Fiesta білого кольору здійснив обгін службового транспортного засобу Toyota Prius з лівого боку та переїжджає зазначене вище перехрестя.

Службовий автомобіль Toyota Prius рухався по центральному ряду, у той момент як 10-15 метрів за ним по крайньому лівому ряду рухалося інше цивільне авто.

Проглянувши указаний відеозапис, позивач зауважив, що на вказаному відео достовірно не видно ані номерного знаку, ані знаку «5.16». Після чого сержант Омельченко запропонував позивачу вийти з машини та подивитися на знак, сказавши: «Не видно? Пойдемте, я вам покажу». У зв'язку з ситуацією, що склалася, позивач був змушений подати клопотання про перенесення розгляду справи через неможливість скористатися правовою допомогою. Сержант Омельченко Є.Г. переніс розгляд справи на 12 годину 24 вересня 2018 року за адресою вул. Шевченка, 315а - до будівлі Управління патрульної поліції в м. Харків.

24 вересня 2018 року у призначений час позивач прибув до будівлі Управління патрульної поліції, де його зустрів старший лейтенант поліції Зотіков Денис Васильович і сказав, що він буде розглядати справу позивача, так як сержант поліції Омельченко відсутній на робочому місці у зв'язку з сімейними обставинами. Позивач поставив запитання старшому лейтенанту Зотікову, чи є правомірним те, що розпочав розгляд справи один співробітник, а продовжив інший. На що старший лейтенант Зотіков не зміг відповісти, а запропонував перенести справу ще раз або оскаржити в суді.

Розгляд справи старший лейтенант Зотіков розпочав в коридорному приміщені будівлі Управління патрульної поліції. На що позивач запропонував хоча б перейти в кабінет. Після хвилин 30 старший лейтенант поліції Зотіков знайшов кабінет та розпочав розгляд. Попередньо поліцейський запитав, чи не проти позивач відео фіксації, на що позивач погодився. Після того як Зотіков Д.В. виклав суть події та суть порушення, позивач зміг надати пояснення. Після цього позивач попросив повторно переглянути відеозапис. Переглянувши відео, позивач знову наголосив на тому, що на відео не можна роздивитися номерних знаків авто, що рухалося крайньою лівою смугою. Поліцейський Зотіков зауважив, що він може знайти раніше або пізніше на відео момент, тобто не під час скоєння правопорушення, де буде видно номерний знак. На запитання позивача, на скільки це правомірно, адже це не є доказом того, що саме позивач скоїв правопорушення про, яке йде мова, поліцейський відповісти не зміг, вимкнув відеозапис та вийшов з кабінету. Після повернення старший лейтенант Зотіков сказав, що позивача все ж таки зупинили з якоїсь причини, і він має відео зупинки позивача. Позивач знову сказав, що це не є доказом вчинення ним правопорушення. Поліцейський Зотіков відповів, що якщо позивач не згоден, то може оскаржити в судовому порядку. Після цього, позивач зауважив, що автомобіль на відео виїхав на крайню ліву смугу так, як патрульний автомобіль займав центральну смугу, а згідно правил дорожнього руху мав рухатися якнайближче до правого краю. На запитання позивача, чому екіпаж патрульної поліції не зайняв крайню праву смугу, адже вони могли, старший лейтенант Зотіков відповісти не зміг, сказав, що вони все ж таки вважають позивача винним в скоєнні правопорушення і він складатиме постанову, а у випадку незгоди, позивач має право оскаржити в судовому порядку. Після чого поліцейським Зотіковим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАВ№618885.

У даному конкретному випадку, так як відеозапис є єдиним доказом скоєння правопорушення, він повинен повно відображати подію та надавати можливість зі стовідсотковою вірогідністю ідентифікувати учасників, а що найголовніше бути належної якості. Як вже неодноразово позивачем зазначалося раніше, при перегляді відео неможливо роздивитися номерний знак авто, яке переїжджає перехрестя, рухаючись крайньою лівою смугою.

Відповідно до пункту 11.2 Розділу 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху» зі змінами та доповненнями на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. У даному випадку патрульний автомобіль, ігноруючи вимогу Правил дорожнього руху, рухався центральною смугою, що й зафіксовано на відеозапису. Тобто, навіть якщо допустити переїзд позивачем зазначеного перехрестя з крайньої лівої смуги, відповідно до пункту 11.5 на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу просив розглядати у його відсутність.

Відповідач представник Управління патрульної поліції в Харківській області Зотіков Д.В. в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надавав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином 02.11.2018 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, тому суд приходить до висновку, що його неявка, як суб'єкта владних повноважень, не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

Згідно постанови серії ЕАВ №618885 від 24 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 21 вересня 2018 року в 00:50 год рухався на транспортному засобі Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Дерев'янка в м. Харкові на перехресті з проспектом Науки в м. Харкові при наявності д.з. «5.16» - напрямок руху по смугах зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. г ПДР України та його дії кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КУпроАП. Даною постановою до ОСОБА_2застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпроАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпроАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 122 КУпроАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпроАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ст. 251 КУпроАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпроАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст .77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 8.4. ґ) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено пункт 8.4. ґ) Правил дорожнього руху України.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпроАП. Відповідачем на залучені докази порушення позивачем Правил дорожнього руху: з постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що порушення зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у зв'язку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

При прийнятті постанови суд керується наступними нормативно-правовими актами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпроАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпроАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати дії старшого лейтенанта поліції поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Зотікова Дениса Васильовича протиправними.

Скасувати постанову серії ЕАВ №618885 по справі про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпроАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпроАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи:

Позивач:ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Харкові, місцезнаходження: 61033 м. Харків вул. Шевченка №315, .

Суддя Л. О. Якименко