Справа № 814/1550/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. № 814/1550/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Ткач Г.С. у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача:Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001

треті особи:1: ОСОБА_3, АДРЕСА_1 2: КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030

про:визнання протиправними та скасування пунктів 18 та 19 рішення від 14.11.2014 № 1050,

За участю сторін:

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів: ОСОБА_4,

представника відповідача: Орлової О. В.,

від третіх осіб: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - відповідач), за участю третіх осіб ОСОБА_3 та комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі - БТІ), про визнання протиправними та скасування пунктів 18 і 19 рішення від 14.11.2014 р. № 1050.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 без згоди співвласників, шляхом надання фальшивих документів, ввела в оману відповідача, що призвело до прийняття оскаржуваних пунктів рішення. В подальшому це надало можливість ОСОБА_3 виготовити технічні паспорти та зареєструвати за собою право власності на нові об'єкти за новими адресами.

Ухвалою від 13.07.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

10.09.2018 р. відповідачем подано відзив на позов, де зазначено, що ОСОБА_3 звернулася з пакетом документів щодо надання об'єкту нерухомого майна, який утворився в результаті поділу, нової адреси. Відповідач вважає, що діяв у межах своїх повноважень, на підставі норм діючого законодавства, а, отже, позовні вимоги є необґрунтованими.

11.09.2018 р. представником позивачів заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого суд відмовив усною ухвалою.

Ухвалою від 11.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, суд витребував у відповідача для огляду оригінали документів, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення.

18.10.2018 р. представник БТІ подав письмові пояснення, з яких вбачається, що акт конкретного користування житловим будинком та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не складався.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. позивачі та їхній представник позов підтримали. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні оголошено скорочене рішення, складення рішення у повному обсязі відкладено на строк десять днів.

Вислухавши пояснення учасників справи та свідків, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивачі є співвласниками ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 04.07.2008 р., витягами про реєстрацію права власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Окрім позивачів співвласником ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Пунктами 18 і 19 рішення відповідача від 14.11.2014 р. № 1050 об'єкту нерухомого майна, який утворився в результаті поділу об'єкта в житловий будинок по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, надано нову адресу: АДРЕСА_1 а також об'єкту нерухомого майна, який утворився в результаті поділу об'єкта в житловий будинок по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, надано нову адресу: АДРЕСА_1

На запит адвоката відповідач надав документи, на підставі яких прийнято оскаржувані пункти рішення. Серед наданих документів був акт опису реального користування приміщеннями від 07.10.2014 р. з письмовою згодою позивачів. Однак позивачі заперечують підписання ними вказаного акту реального користування. До того ж, акт не містить підписів техніка, який його склав, та посадової особи БТІ, яка його затверджувала.

Згідно з довідками БТІ від 03.11.2014 р. № 2-1410 і № 2-1411 фахівцями бюро технічна інвентаризація нерухомого майна по АДРЕСА_1/1 і АДРЕСА_1 не проводилась.

Крім того, листом від 16.04.2018 р. БТІ повідомило адвоката позивачів про те, що за замовленням ОСОБА_3 у жовтні 2014 р. БТІ проводилася технічна інвентаризація за адресою: АДРЕСА_1 з метою укладання договору конкретного користування. У зв'язку з відсутністю співвласників за адресою, акт конкретного користування житловим будинком та господарськими будівлями не укладено, а замовлення було закрито. Викладене підтверджується також записом в акті поточних змін за вказаною адресою.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також заперечили складення та підписання ними акту від 07.10.2014 р.

Частиною 1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спільну часткову власність визначено як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Згідно з ч. 1-2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, визначає Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 р. № 55 (далі - Інструкція № 55).

Пунктом 1.2 Інструкції № 55 передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна.

Згідно з п. 2.5 Інструкції № 55 при підготовці документів про поділ нерухомого майна суб'єкти господарювання проводять такі дії:

уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах;

за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально.

Таким чином, поділ об'єкта нерухомості, який перебуває в спільній частковій власності, можливий виключно за наявності згоди всіх співвласників або рішення суду. Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачі, які в сукупності володіють ? частиною житлового будинку по АДРЕСА_1, згоди на поділ об'єкту нерухомості не давали.

Решта матеріалів справи також свідчить про відсутність згоди позивачів на поділ об'єкту нерухомості. ОСОБА_3 будь-яких заперечень з даного приводу суду не надала.

З приводу ознак підробки акту опису реального користування приміщеннями від 07.10.2014 р. суд постановив окрему ухвалу, відповідно до ст. 249 КАС України.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що оскаржувані пункти рішення прийняті за відсутності згоди позивачів на поділ житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідач не надав суду належних доказів на спростування вказаного висновку. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та належать задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачі надали квитанції про сплату судового збору в сумі 705,00 грн кожна. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за позовну вимогу немайнового характеру належало сплатити по 704,80 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь кожної з позивачів.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 04056612) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати п. 18 і п. 19 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.11.2014 р. № 1050.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (ідентифікаційний код 04056612) судовий збір у сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (ідентифікаційний код 04056612) судовий збір у сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 26.11.2018 р.

Суддя Н. В. Лісовська