Справа № 803/942/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1203/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Костюкевич С.Ф., м. Луцьк, повний текст рішення складено 06 серпня 2018 року) у справі №803/942/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» звернулося до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA205110/2018/000063/1 від 20.02.2018 року прийняте Волинською митницею ДФС.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20 лютого 2018 року UA205110/2018/000063/1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» судовий збір у розмірі 1 760,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, крім того висновки, що викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу зареєстрований за вх. №К-14152/18 від 28.09.2018 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що наведені відповідачем у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19.02.2018 року для митного оформлення товару «їстівні плоди цитрусові: апельсини солодкі свіжі, охолоджені, упаковані у 1600 коробок картонних - 24000 кг. Торговельна марка: Gouda. Виробник: Gouda For Agricultural Products, EG» декларантом ТзОВ «Торговий Дім «Аванта» подано МД № UA205090/2018/012026, а також товаросупровідні та товаротранспортні документи.

До митного оформлення декларантом надано наступні товаросупровідні документи:

- зовнішньоекономічний договір № 191 від 01.02.2018;

- коносамент № SGL766590 від 16.02.2018;

- CMR №1619 від 18.02.2018;

- сертифікат про походження товару форми А № АОЗ89670 від 15.02.2018;

- специфікація № 1 від 10.01.2018;

- договір на перевезення № 06-1/03 від 06.03.2017; довідка про транспортні витрати №4 від 09.03.2017;

- рахунок-фактуру № UA10 від 06.03.2017;

- CMR № А 227421 від 07.03.2017;

- сертифікат якості № 8327-16а від 26.12.2016;

- пакувальний лист № 2016UA10 від 06.03.2017.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за МД №UA205090/2018/012026 від 19.02.2018 року встановлено, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, які унеможливлювали визнання заявленої декларантом митної вартості товару та свідчили про необхідність витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

За результатом опрацювання документів, поданих до митного оформлення товару, встановлено, що в товаро-супровідних документах існують розбіжності, а саме: в товаро-транспортній накладній CMR №1619 від 18.02.2018 року зазначена вага 26400 кг, а в сертифікаті походження товару №А0389670 від 15.02.2018 року - 26000 кг.

Документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у відповідності із положенням ст. 53, ст. 54 МК України, декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи для підтвердження складових митної вартості товару:

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, що є складовою витрат пов'язаних з транспортуванням/ переміщенням товару, а також витрати, понесені покупцем на транспортування товару;

- витрати, передбачені згідно ст. 58 МКУ,

- переклад додатково надісланих документів,

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;

- копію митної декларації країни відправлення,

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- розрахунок ціни товару (калькуляцію),

- прайс-листи,

- інші додаткові наявні у декларанта документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Декларантом на вимогу митниці надано надані наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості:

- прайс-лист від 01.02.2018;

- копія експортної декларації країни відправлення б/н від 16.02.2018;

- копія платіжного документу про передоплату товару б/н від 06.02.2018; -калькуляцію ціни на товар № 1 від 19.02.2018;

- лист щодо неможливості надати документи, що містять відомості про вартість страхування у зв'язку з тим, що страхування вантажу не передбачено умовами поставки товару та інформацію щодо зазначення витрат, пов'язаних з доставкою товару до порту в калькуляції витрат.

Волинською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА205110/2018/000063/1 від 20.02.2018 року, яким скориговано митну вартість за 1 кг. Товару з 0,56 дол. США до 0,70 дол. США.

В графі 33 Рішення обґрунтовані підстави неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості:

методу 2а (ст.59 МК України) та методу 26 (ст.60 МК України) з причин відсутності у митниці та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Так, у органу доходів і зборів немає можливості з'ясувати контрактні ціни на ідентичні або на подібні (аналогічні товари), з якими порівнюємо задекларований товар (в базі даних ЄАІС ДМС України немає можливості перегляду даних, що містять критерії, визначені ст.ст. 59, 60 МК України щодо ідентичних та подібних товарів);

методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Так, у органу доходів і зборів відсутня інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування. Так, у митниці відсутні дані та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником у зв'язку з виробництвом товарів; втрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетину митного кордону України; прибутку, що одержує експортер в результаті поставки в Україну.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п'ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

З матеріалів справи судом першої інстанцій встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п'ятої статті 58 Митного кодексу України, тому неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо розбіжності ваги товару зазначеної в CMR та сертифікаті походження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено розбіжність по вазі у 400 кг., проте ТзОВ «Торговий Дім «Аванта» надано повне пояснення такого та документальне підтвердження дійсної ваги товару.

Митним органам було надано лист від постачальника товару, - Gouda For Agrikultural Products, з якого видно, що у сертифікаті походження вказана вага 26 000 кг. без врахування піддонів, у які навантажений товар, а у CMR вага 26 400, 00 кг. з врахуванням піддонів, яка і є вагою товару, тому в частині визначення ваги та усунення розбіжності ваги товару в документах, відповідачу надано всі необхідні документи та пояснення, з даною обставиною погодилася представник відповідача в судовому засіданні.

Щодо вимоги відповідача про ненадання товариством документів на підтвердження страхування товару, його транспортування та вивантаження, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено умови поставки товару - CFR, Вартість і фрахт (Одеса) Інкотермс 2010.

На умовах поставки товару CFR (Одеса) вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Крім того за умовами терміну CFR на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту.

Щодо вимоги про надання документів по транспортуванню товару, суд апеляційної інстанції зазначає, що місце поставки товару, м. Одеса. - товар вивантажений в порту м. Одеси. Обов'язок доставити товару до м. Одеса покладається за умовами контракту на продавця, вартість такої доставки вже включена у вартість товару.

Суд першої інстанції встановив, що вимагаючи надання товариством документів по транспортуванню товару, відповідач вимагає не документи щодо доставки товару у порт - м. Одеса, а вимагає документи щодо транспортування товару по території України, що протирічить умовам Інкотермс 2010 та Митному кодексу України.

За таких обставин вимога відповідача щодо надання додаткових документів щодо перевезення товару по території України, є неправомірною та суперечать МК України та умовам поставки.

Згідно правил Інкотермс 2010 для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, які вступили в силу 01.01.2011, CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому продавець зобов'язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

Враховуючи вказані положення, у розумінні Інкотермс 2010 термін «вартість і фрахт» означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв'язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

Щодо вимоги про надання документів по страхуванню товару, суд апеляційної інстанції зазначає, що листом ТзОВ «Торговий Дім «Аванта» було повідомлено митницю, що поставка товару не передбачала страхування, ні зі сторони постачальника, ні зі сторони покупця.

Оскільки умови поставки за СFR Одеса (вартість і фрахт) Інкотермс 2010 не передбачають обов'язку страхування товару, продавцем Gouda For Agrikultural Products як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, про що було повідомлено митний орган.

Відповідно до ст. 254 Митного кодексу України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З огляду на матеріали справи, документи які подані митному органу, мова документів що були надані відповідачу для підтвердження задекларованої митної вартості, - англійська (офіційна мова митних союзів) та українська, що повністю відповідає вимогам Митного кодексу України.

Взявши до уваги викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості задекларованого товару апельсинів, так як вона базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавалася обчисленню та позивачем доведено заявлену митну вартість товару за МД-2 № UA205000/2018/012591 у розмірі 0,56 дол. США за 1 кг товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі №803/942/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 26 листопада 2018 року.