Справа № 816/1292/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва

20 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1292/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Імені Калашника" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 по справі № 816/1292/18, ухвалене в м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26, 36039 о 13:12, повний текст рішення складено 08.10.2018р.

за позовом Приватного підприємства "Імені Калашника"

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

треті особи Мачухівська сільська рада Полтавського району Полтавської області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018р. позивач, Приватне підприємство "Імені Калашника" (надалі - позивач, ПП "Імені Калашника"), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), треті особи: Мачухівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розпорядження земельними ділянками, площею 21,00000 га, в с. Калашники, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельною ділянкою, площею 13,2000 га, в с. Калашники, кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом їх поділу та надання відповідних дозволів на розробку проектів землеустрою іншим особам;

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №489-сг від 25.01.2018, №488-сг від 25.01.2018, №491 від 25.01.2018, №490 від 25.01.2018, № 9419-сг від 15.09.2017, № 11632-сг від 06.12.2017, № 11633-сг від 06.12.2017, № 10977-сг від 26.10.2017, № 10974-сг від 26.10.2017, № 10975 - сг від 26.10.2017, № 10979-сг від 26.10.2017, №10972-сг від 26.10.2017.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що згідно наявної в Державному земельному кадастрі інформації, спірні земельні ділянки на час подання позову зареєстровані за ПП "Імені Калашника", як орендарем, позивач користується ними для сільськогосподарських потреб та сплачує до бюджету кошти за користування земельними ділянками. Відповідно до рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 у справі № 917/133/17 договори про встановлення земельного сервітуту визнані недійсними та підприємство зобов'язано передати їх в розпорядження держави в особі відповідача, проте до цього часу земельні ділянки відповідачу не передавалися, будь-які акти приймання-передачі не підписувалися, відтак, режим розпорядження земельними ділянками залишається за позивачем. Позивач зазначив, що є правонаступником КСП ім. Воровського, якому було виділено земельні ділянки на праві колективної власності та праві постійного землекористування. Відтак, видані управлінням накази підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням прав іншої особи та закону, а дії щодо розпорядження спірними землями є протиправними.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2018р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача та третіх осіб на адресу суду не надходило відзиву на подану апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач зареєстроване як юридична особа та є правонаступником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Калашника", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" №123 від 26.01.2011 надано дозвіл Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Імені Калашника" на розробку технічної документації.

08.06.2011р. Полтавською районною державною адміністрацією укладено договори з СГТОВ «Імені Калашника» про встановлення земельних сервітутів (надалі - Договір).

Відповідно до змісту укладених договорів передано в користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходяться за межами населених пунктів на території Калашниківської сільської ради Полтавського району (землі запасу), а саме:

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 42,0800 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00254, кадастровий номер НОМЕР_3);

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 8,9000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00256, кадастровий номер НОМЕР_4);

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 6,2300 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00255, кадастровий номер НОМЕР_5);

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 21,000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00249, кадастровий номер НОМЕР_6);

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 13,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00251, кадастровий номер НОМЕР_7);

- земельну ділянку (земельний сервітут) площею 21,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00250, кадастровий номер НОМЕР_8).

Цільове призначення земельної ділянки, на якій установлюється сервітут, не змінюється.

Відповідно до п. 4.2 договорів, цей договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації та діє до 31.12.2021.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 у справі №917/133/17, зокрема, визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту)" від 26.01.2011 за №123. Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011 укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника», на земельну ділянку площею 42,0800 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00254, кадастровий номер НОМЕР_3). Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011, укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника», на земельну ділянку площею 8,9000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00256, кадастровий номер НОМЕР_4). Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011 укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника», на земельну ділянку площею 6,2300 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00255, кадастровий номер НОМЕР_5). Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011 укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника», на земельну ділянку площею 21,000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00249, кадастровий номер НОМЕР_6). Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011 укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника», на земельну ділянку площею 13,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00251, кадастровий номер НОМЕР_7). Визнано недійсним договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення від 08.06.2011 укладений між Полтавською РДА Полтавської області та СГТОВ «Імені Калашника» на земельну ділянку площею 21,2000 га (договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.06.2011 за №00250, кадастровий номер НОМЕР_8). Зобов'язано Приватне підприємство "Імені Калашника" (вул. Лобача, с. Калашники, Полтавський район, Полтавська область, 38753, код 03769559) повернути земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають у користуванні підприємства за договорами, які визнані недійсними, загальною площею 273,2312га, що розташовані на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у розпорядження Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (т. 1, а.с. 31-37).

З письмових пояснень представника відповідача встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 перенесена до архівного шару національної кадастрової системи Державного земельного кадастру в результаті її поділу з утворенням десяти нових земельних ділянок з присвоєними кадастровими номерами НОМЕР_9; НОМЕР_10;НОМЕР_11;НОМЕР_12;НОМЕР_15; НОМЕР_13;НОМЕР_14;НОМЕР_16;НОМЕР_17.

На земельну ділянку НОМЕР_9 розроблено проект землеустрою гр. ОСОБА_9, на земельну ділянку НОМЕР_10 розроблено проект землеустрою гр. ОСОБА_10, на земельну ділянку НОМЕР_14 розроблено проект землеустрою гр. ОСОБА_14, на земельну ділянку НОМЕР_13 розроблено проект землеустрою гр. ОСОБА_8, на земельну ділянку НОМЕР_11 розроблено проект гр. ОСОБА_7, на земельну ділянку НОМЕР_12 розроблено проект гр. ОСОБА_6, на земельну ділянку НОМЕР_15 розроблено проект гр. ОСОБА_5, на земельну ділянку НОМЕР_16 розроблено проект гр. ОСОБА_12

Також, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 Головним управлінням надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га наступним громадянам: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1

20.12.2017р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер Г-27638/0/5-17 від 20.12.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 101-102).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 25.01.2018 №491-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 100).

20.12.2017р. ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер Л-27637/0/5-17 від 20.12.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 104-105).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 25.01.2018 №489-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 103).

20.12.2017р. ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер М-27639/0/5-17 від 20.12.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 107-108).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 25.01.2018 №490-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 106).

20.12.2017р. ОСОБА_13 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер М-27636/0/5-17 від 20.12.2017) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 32-33).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 25.01.2018 №488-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_13 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 31).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 29.11.2016 №9330-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 169).

На підставі клопотання ОСОБА_6, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 06.12.2017 №11633-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 29.11.2016 №9330-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Войнівської сільської ради Чутівського району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 2 замінено "Чутівському" на "Полтавському" (т. 1, а.с. 117).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 22.09.2016 №7115-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 170).

На підставі клопотанн ОСОБА_7, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.10.2017 №10977-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 22.09.2016 №7115-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Старицьківської сільської ради Машівського району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 2 замінено "Машівського району" на "Полтавського району" (т. 1, а.с. 119).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.09.2016 №7051-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 171).

На підставі клопотанн ОСОБА_5, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 06.12.2017 №11632-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.09.2016 №7051-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Лукімської сільської ради Оржицького району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 2 замінено "Оржицькому" на "Полтавському" (т. 1, а.с. 115).

Крім того, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 30.05.2017 №5146-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 1, а.с. 110).

На підставі клопотання ОСОБА_4, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 15.09.2017 №9419-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни, зокрема, до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 30.05.2017 №5146-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Заворсклянської" на "Калашниківської" (т. 1, а.с. 109).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 29.12.2016 №10527-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_12 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту (т.2, а.с. 167).

На підставі клопотання ОСОБА_12, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.10.2017 №10972-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 29.12.2016 №10527-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Бугаївської сільської ради Глобинського району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 2 замінено "Глобинському районі" на "Полтавському районі" (т. 1, а.с. 128).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.12.2016 №10290-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_14 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 168).

На підставі клопотання ОСОБА_14, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.10.2017 №10979-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.12.2016 №10290-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Мачухівської" на "Калашниківської" (т. 1, а.с. 126).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.09.2016 №7036-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_10 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 172).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.09.2016 №7035-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 173).

На підставі клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_10, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.10.2017 №10975-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказів ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.09.2016 №7035-сг та від 21.09.2016 №7036-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Лукімської сільської ради Оржицького району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 3 замінено "Оржицькому районі" на "Полтавському районі" (т. 1, а.с. 113).

Наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 12.01.2017 №297-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_8 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області за межами населеного пункту (т. 2, а.с. 175).

На підставі клопотання ОСОБА_8, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 26.10.2017 №10974-сг "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області" внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 12.01.2017 №297-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою": в пункті 1 замінено "Мусіївської сільської ради Хорольського району" на "Калашниківської сільської ради Полтавського району", в пункті 2 замінено "Хорольському районі" на "Полтавському районі" (т. 1, а.с. 121).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розпорядження земельними ділянками площею 21,00000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельною ділянкою, площею 13,2000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом їх поділу та надання відповідних дозволів на розробку проектів землеустрою іншим особам, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13 було наявне право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно з ст. 100 Земельного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 99 Земельного кодексу передбачено види права земельного сервітуту. Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Згідно з ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 402 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Згідно п. 31 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. № 15, одним з завдань Держгеокадастру є розпорядження землями державної власності господарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що помилковими є доводи відповідача про те, що спірна земельна ділянка належить позивачу на праві користування згідно Державного акта на право колективної власності на землю ІІ-ПЛ 000013 від 24.09.1997р., внаслідок чого в управління немає повноважень щодо розпорядження нею.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Конституція України передбачає наступні форми власності: приватну, державну та комунальну.

Глава 23 Цивільного кодексу України передбачає наявність також приватної, державної та комунальної власності.

Згідно ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності та згідно частині 1 статті 84 Земельного кодексу у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Чинне законодавство України не передбачає існування колективної власності.

Доказів належності її до земель приватної чи комунальної власності до матеріалів справи не надано та судом не встановлено, а відтак спірні земельні ділянки належать саме до земель державної власності.

Відповідно до указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" колективні сільськогосподарські підприємства були реформовані на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями).

Відповідно до п. а, б ст. 1 Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міськім державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо: а) реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями; сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань; запровадження обов'язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах; забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю); збереження по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв; запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування; виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок; забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств; зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств - власникам земельних часток земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв; б) підтримки розвитку особистих підсобних господарств громадян та селянських (фермерських) господарств шляхом: надання громадянам, яким у встановленому порядку із земель колективного сільськогосподарського підприємства відведено земельні ділянки в натурі на основі земельної частки (паю), можливості розширювати особисті підсобні господарства без створення юридичної особи за рахунок цих ділянок, а також одержаних при виході з зазначених підприємств майнових паїв; реалізації громадянами та селянськими (фермерськими) господарствами права вільного викупу земельних ділянок, що надані їм у користування (понад норму, яка приватизується безкоштовно), за ціною не нижче визначеної в установленому порядку грошової оцінки землі; створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби; створення селянами та суб'єктами господарювання обслуговуючих кооперативів як неприбуткових організацій; в) забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Отже, процес розпаювання земель колишніх колгоспів відбувався ще у 2000-2002рр., а тому Державний акт на право колективної власності виданий КСП ім. Воровського не може вважатись належним доказом права користування ПП "Імені Калашника" на спірні земельні ділянки.

Відсутність законодавчо врегульованого механізму припинення колективної власності на земельні ділянки, на які позивач посилається в своїх поясненнях, не може бути перешкодою для реалізації відповідачем свого права власності на вказані земельні ділянки.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Вичерпний перелік земель, які не можуть передаватися у приватну власність визначено частиною 4 цієї статті і спірна земельна ділянки до таких земель не належить.

При цьому повноваження щодо розпорядження землями державної власності відповідачу надано відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, якою передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тому, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області має повноваження для розпорядження спірними земельними ділянками та прийняття рішень щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів на території Калашниківської сільської ради Полтавського району.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Підставою для виникнення права оренди землі є відповідний договір.

Матеріалами справи підтверджено, що ПП "Імені Калашника" не укладало договори оренди спірних земельних ділянок.

Статтею 80 Земельного кодексу України, суб'єктами права власності на землю визначає: а) громадян та юридичних осіб - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) державу, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з частиною другою цієї статті, земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Статтею 23 Земельного кодексу України встановлена пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Так, в силу вимог частини першої цієї статті, землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. За правилами частини третьої цієї статті - для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав здійснюється в порядку, визначеному ст. 79-1 Земельного кодексу України, відповідно до якої, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ч. 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При цьому, відповідно до ч. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За правилами частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у ст. 121 Земельного кодексу України, і що стосується ведення особистого селянського господарства, то така норма становить не більше 2,0 гектари.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13 права на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Крім того, ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до цих нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно графічних матеріалів обрані третіми особами земельні ділянки відносяться до сільськогосподарських земель державної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Жодних доказів тому, що місце розташування обраних третіми особами земельних ділянок не відповідає вимогам законів, та прийнятим відповідно до таких законів нормативно-правовим актам, позивачем не надано.

Позивачем не надано доказів тому, що місце розташування обраних третіми особами земельних ділянок не відповідає затвердженим у встановленому законом порядку генеральним планам населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, а також проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про належність поданих третіми особами з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки документів, а також відсутність визначених законом підстав для відмови в наданні такого дозволу.

Оскільки відповідач, керуючись чинним законодавством, в межах своїх повноважень видав накази про надання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 02.10.2018р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імені Калашника" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 по справі № 816/1292/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 26.11.2018.