Справа № 360/3361/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3361/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сорокинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1А.) до Сорокинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Сорокинське ОУПФУ Луганської області), в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зупинення нарахування та виплати позивачу пенсії за віком; зобов'язати відповідача поновити та здійснити виплату позивачу усієї суми пенсії за віком за період з липня 2014 року по вересень 2018 року; допустити до негайного виконання рішення суду щодо зобовязання перерахування та виплати всієї суми як пенсії за віком, так і компенсації втрат частини доходу у звязку з порушенням строків виплати пенсії за віком; зобов'язати відповідача протягом тридцяти днів з моменту ухвалення рішення у справі подати до суду звіт про виконання його рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, набувши право на отримання пенсії за віком, став на облік в Сорокинському ОУПФУ Луганської області. З 2014 року по теперішній час нарахування та виплата пенсії позивачу не здійснюється.

Листом від 20.03.2018 № 97/01-12 відповідач повідомив, що оскільки всі документи, повязані з діяльністю управління, залишились в приміщенні колишнього місцезнаходження на тимчасово окупованій території, Сорокинське ОУПФУ Луганської області не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функцій призначення та виплати пенсії.

З посиланням на положення Основного Закону України, Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення ЄСПЛ, позивач вважає бездіяльність щодо невиплати пенсії протиправною і такою, що порушує його конституційні права.

Ухвалою суду від 29.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 8-10).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сорокинському ОУПФУ Луганської області та йому було призначено пенсію за віком, що підтверджується посвідченням від 10.10.2012 серії ААЖ № 155563 (арк. спр. 11).

Як зазначив позивач у позові, пенсію він не отримує з 2014 року по теперішній час.

15.03.2018 ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Сорокинського ОУПФУ Луганської області з запитом щодо виплати пенсії, у відповідь на який отримано лист відповідача від 20.03.2018 № 97/01-12, згідно з яким органом Пенсійного фонду зазначено, що відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» з 01.12.2014 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади, у тому числі Пенсійного фонду України, не функціонують. 26.11.2014 на виконання наказу ГУПФУ в Луганській області від 12.11.2014 «Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови КМУ від 07.11.2014 № 595» управління переміщено з тимчасово окупованої території України до району, підконтрольного українській владі, - смт Новопсков Луганської області. Всі документи, повязані з діяльністю управління, залишились в колишньому приміщенні управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області. Доступ до документів, електронних баз даних одержувачів пенсій був обмежений, тому здійснити переміщення архівів пенсійних справ на територію Новопсковського району, за фактичним місцем розташування управління, було неможливо. На даний час м. Сорокине знаходиться на тимчасово окупованій території України під владою терористичних угрупувань, тому будь-які соціальні виплати на непідконтрольній українській владі території не здійснюються. За новим місцезнаходженням управління не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функцій призначення та виплати пенсій. Пенсійна справа гр. ОСОБА_1 на обліку в управлінні не значиться, тому немає можливості здійснювати виплату пенсії позивачу. Також вказаним листом Сорокинське ОУПФУ Луганської області розяснило порядок отримання пенсії на підконтрольній українській владі території України та було запропоновано позивачу для отримання пенсійних виплат за період часу з 2014 року по теперішній час особисто звернутися до будь-якого управління Пенсійного фонду України, розташованого на території підконтрольній українській владі (окрім переміщених з тимчасово окупованих територій Луганської та Донецької областей) (арк. спр. 12-13).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообовязковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 № 1788-XII пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

За статтею 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. Так, у частині першій цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою цієї статі визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що Сорокинське ОУПФУ Луганської області припинило йому виплату пенсії з 2014 року.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з частиною третьою статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі «Луганська область» включено м. Краснодон (Краснодонська міська рада), де зареєстрований позивач.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII) закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно статті 1 Закону 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 14 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та іншим особам, які, за висновком лікарсько-консультативної комісії, не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовою заявою можуть проводитися публічним акціонерним товариством Укрпошта з доставкою за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб.

Таким чином, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується відповідною довідкою.

В позовній заяві позивач посилається на те, що постанову КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» неможливо застосовувати до правовідносин з припинення виплати пенсії позивачу, оскільки вона не є законом, та предметом правового регулювання вказаної Постанови КМУ є правовідносини, що виникають між державою і особами, які набули статусу внутрішньо переміщеної особи, тому її дія не поширюється на осіб, які не набули такого статусу, в тому числі на позивача.

Таким чином, з пояснень позивача слідує, що останній відмовився переміститися з тимчасово окупованої території України на територію, підконтрольну українській владі, для набуття статусу внутрішньо переміщеної особи та отримання пенсії у визначеному законом порядку.

З матеріалів позовної заяви слідує, що за поновленням виплати пенсії до інших установ органу Пенсійного фонду України позивач не звертався.

Окрім того, Постановою КМУ від 07.11.2014 року за № 595 було затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Порядок) та зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади; казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2016 року, визнаний незаконним та не чинним з моменту прийняття пункт 2 зазначеного Порядку.

Разом з тим, пунктом 8 Порядку, який не визнаний незаконним та нечинним, передбачено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до листа Сорокинського ОУПФУ Луганської області від 20.03.2018 № 97/01-12 на виконання наказу ГУПФУ в Луганській області від 12.11.2014 «Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови КМУ від 07.11.2014 № 595» 26.11.2014 управління переміщено з тимчасово окупованої території України до району підконтрольного українській владі - смт. Новопсков Луганської області. Всі документи, повязані з діяльністю управління, залишились в колишньому приміщенні управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області. Доступ до документів, електронних баз даних одержувачів пенсій був обмежений, тому здійснити переміщення архівів пенсійних справ на територію Новопсковського району, за фактичним місцем розташування управління, було неможливо. На даний час м. Сорокине знаходиться на тимчасово окупованій території України під владою терористичних угрупувань, тому будь-які соціальні виплати на непідконтрольній українській владі території не здійснюються. За новим місцезнаходженням управління не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функцій призначення та виплати пенсій. Пенсійна справа гр. ОСОБА_1 на обліку в управлінні не значиться, тому немає можливості здійснювати виплату пенсії позивачу (арк. спр. 12-13).

Таким чином, судом установлено, що Сорокинське ОУПФУ Луганської області не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функції призначення та виплати пенсій.

Окрім того, суд зазначає, що частиною другою статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Положеннями пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сімї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 4.1. Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства для поновлення виплати пенсії пенсіонеру особисто або його законному представнику необхідно подати відповідну заяву до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач перебуває на обліку в Сорокинському ОУПФУ Луганської області, яке не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функції призначення та виплати пенсій. За поновленням виплати пенсії до інших установ органу Пенсійного фонду України позивач не звертався.

Оскільки на даний час Сорокинське ОУПФУ Луганської області не виконує свої повноваження в повному обсязі та не здійснює функції з призначення та виплати пенсій, тому в суду відсутні підставі для визнання протиправною бездіяльності Сорокинського ОУПФУ Луганської області щодо зупинення нарахування та виплати позивачу пенсії за віком та зобовязання останнього поновити та здійснити виплату позивачу усієї суми пенсії за віком за період з липня 2014 року по вересень 2018 року.

Суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання пенсії не порушено, оскільки в даному випадку з метою здійснення своїх прав останній має право звернутися до будь-якої установи органу Пенсійного фонду України, яка розміщена на території, що підконтрольна Україні, для отримання пенсії.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовність своїх вимоги та відповідності їх діючому законодавству.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у звязку з відмовою в задоволенні позову йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сорокинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2