Справа № 428/13575/18
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/319/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєва Іллі Анатолійовича про скасування постанови серія ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до командира взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєва І.А. про скасування постанови серія ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи вимоги тим, що 07.10.2018р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №474795 за порушення ОСОБА_1 чинного законодавства України. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач не дослідивши повно і об'єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача ОСОБА_1 та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 був позбавлений об'єктивного та всебічного розгляду справи. Тому, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд скасувати постанову серії ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 119грн..

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач командир взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєв І.А. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому також зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що командиром взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєвим І.А. постановою серії ГБ №474795 від 07.10.2018р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119грн., оскільки ним о 17-50год. було встановлено факт здійснення ОСОБА_1 завідомо неправдивого виклику поліції, а саме подзвонив на лінію 102 та повідомив, що працівники поліції ведуть себе некоректно, хоча це не відповідає дійсності.

З відеозапису файлів, записаних на dvd-r диску Verbatim та доданих до відзиву на позовну заяву, що знаходиться в матеріалах справи та відтворених у судовому засіданні суду першої інстанції, судом встановлено, що з запису файлу «» вбачається, що 07.10.2018р. о 18-07год. командир взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєв І.А. прибув за місцем виклику ОСОБА_1. При цьому, з наданих відповідачем доказів не виявляється можливим беззаперечно встановити наявність факту здійснення ОСОБА_1 завідомо неправдивого виклику поліції.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах.

Відповідно ст. 183 КУпАП, передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби

При цьому, суд звертає увагу на те, що статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Однак, стаття 183 КУпАП до даних випадків не відноситься, тобто протокол повинен бути складений.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, сама постанова не є належним доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. При цьому, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на ту, обставину, що час приїзду його екіпажу на місце виклику склав 7 хвилин, оскільки відповідно до відеозаписів, наданих відповідачем, час приїзду на виклик склав 16 хвилин (відеозапис відображає початок запису 07.10.2018р. о 18-07год., а згідно роздруківки викликів поліції, виклик ОСОБА_1 поступив о 17-51год.). Посилання відповідача на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик з метою уникнути кримінальної відповідальності також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідачем на підтвердження даної обставини було надано суду лише копію Витягу з ЄРДР, з якої не можливо встановити у відношенні якої особи здійснюється кримінальне провадження. Крім того, здійснення кримінального провадження, яке відкрито 08.10.2018р., не може свідчити саме по собі про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідачем не було перевірено та не надано оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до поліції. Суд вважає, що у позивача були достатні підстави вважати, що дії працівників поліції можуть бути некоректними.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача ОСОБА_1 07.10.2018 року при виклику працівників поліції був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєва Іллі Анатолійовича про скасування постанови серія ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєва Іллі Анатолійовича про скасування постанови серія ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову командира взводу 1 роти 1 УПП в Луганській області Матвєєва Іллі Анатолійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №474795 від 07.10.2018р. про притягнення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 119грн..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя І. О. Юзефович