Справа № 0440/4875/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

15 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 0440/4875/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року (суддя І.О. Верба)

у справі № 0440/4875/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03 липня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом № Б8403-18, № Б8403-18/1, № Б8403-18/2 від 08.06.2018; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити з 01 жовтня 2017 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 червня 1987 року позивач був мобілізований до лав Радянської армії та виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до 20 серпня 1987 року, на даний момент отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У червні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 59 вказаного закону у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Відповідач відмовив у задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної військової служби, що стало підставою для звернення до суду за захистом прав та інтересів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі № 0440/4875/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що правило призначення пенсії у розмірі 5 мінімальних заробітних плат як мінімальна соціальна гарантія передбачена статтею 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у первісній редакції запроваджено законодавцем саме для військовослужбовців дійсної строкової служби за призовом, позаяк з огляду на вік, тривалість страхового стажу, розмір оплати праці, особи цієї категорії об'єктивно не мали змоги претендувати на призначення соціальних виплат у фінансово розумному розмірі. Суд не знаходить підстав для поширення на інші категорії військовослужбовців вказаного правила, що було запроваджено для військовослужбовців строкової служби, а тому враховуючи, що позивач на час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС дійсну строкову службу не проходив, підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі № 0440/4875/18 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, оскільки системний аналіз норм права дає підстави дійти висновку, що громадяни із числа військовозобов'язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні) у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні з іншими військовослужбовцями. Скаржник зазначає, що статус особи з інвалідністю отримав виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби, а тому має право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи (інвалід III групи).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом за № Б8403-18, № Б8403-18/1, № Б8403-18/2 від 08.06.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки за документами пенсійної справи останній проходив строкову військову службу у період з 31.10.1973 по 12.11.1975, участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС приймав з 09.06.1987 по 20.08.1987, тобто не в період проходження дійсної строкової служби, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 59 цього Закону пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що закон виокремлює військовослужбовців, яким встановлено інвалідність у зв'язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Виконання військового обов'язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов'язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов'язків військової служби в особливий період.

Відповідно до приписів Закону СРСР «О всеобщей воинской обязанности», чинного на території колишньої УРСР під час ліквідації наслідків на ЧАЕС, військова служба складається з дійсної служби та служби в запасі Віськових Сил СРСР.

Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а в запасі - військовозобов'язаними.

Солдати, матроси, сержанти и старшини, що проходять дійсну військову службу в строк, встановлений Законом, вважаються такими, що перебувають на дійсній військовій службі.

Таким чином, норми вказаного закону кореспондуються з нормами Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Судом першої інстанції встановлено, сторонами не заперечується, що у період з 31.10.1973 по 12.11.1975 позивач проходив дійсну строкову службу в Радянській армії.

Як вбачається з військового квитка, виписки з військового квитка від травня 1993 року та архівної довідки від листопада 1993 року, позивач приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС у період з 09.06.1987 по 20.08.1987.

Таким чином, враховуючи, що під час виконання урядового завдання щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 не перебував на дійсній строковій службі, підстави для перерахунку пенсії із застосуванням ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, що свідчить про правомірність відмови відповідача.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі № 0440/4875/18 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі № 0440/4875/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко