Справа № 280/4346/18
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 листопада 2018 року Справа № 280/4346/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (69096, АДРЕСА_1, іпн: НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ) про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11050 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивача звільнено від сплати збору згідно з п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», як особу, яка придбала житло вперше, тому помилково сплачений збір підлягає поверненню. Крім того, позивач обґрунтовує своє право на повернення збору наявністю пільгою як особа з інвалідністю другої групи внаслідок війни та ліквідатор Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

22 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження на призначено до розгляду на 13 листопада 2018 року з повідомленням (викликом) сторін.

31 жовтня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої з доводами, викладеними в позовній заяві не погоджується, в задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що на теперішній час в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та органу, компетентного видати довідку на підтвердження обставин первинного придбання житла; документи надані позивачем не є належними та допустимими доказами, оскільки не підтверджують придбання житла вперше; кошти від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до бюджету Пенсійного фонду.

09 листопада 2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить позовні вимоги задовольнити з посиланням на постанову Верховного суду України від 31.10.2018 по справі №819/595/17, відповідно до якої встановлено, що відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартири конкретною особою вперше не може ставитися провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

13 листопада 2018 року від представника позивача ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності б/н від 17.10.2018 року, виданої Другим запорізьким місцевим центром з надання БВПД та зареєстрованої 18.10.2018 за №228, подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

13 листопада 2018 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Позивач 08 червня 2018 року за договором купівлі-продажу квартири придбав у власність квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1. Згідно вказаного договору за погодженням сторін продаж вчинено за 1105000 (один мільйон сто п'ять тисяч гривень) 00 коп., які одержані до підписання договору шляхом перерахування на рахунок продавця, що підтверджується платіжним дорученням №277 від 08 серпня 2018 року. Договір купівлі-продажу зареєстровано в Реєстрі за №876 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Тетяною Сергіївною.

При цьому, позивачем сплачено 11050 грн. 00 коп. пенсійного збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанцією №ПН131125С1 від 08 червня 2018 року.

В той же час, позивач зазначає, що житло ним придбавалось вперше, а тому в силу положень пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» він не повинен був сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою від 23 липня 2018 року, в якій просив повернути надмірно сплачені кошти пенсійного збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. На підтвердження своїх вимог позивач додав до заяви копії договору, платіжного доручення, витягу з реєстру нерухомого майна, паспорту та ідентифікаційного коду. Зазначена заява отримана Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя 23.07.2018 за вх. №8218/08.01-27.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 24 липня 2018 року за вих. №13086/08.01 відмовлено у поверненні коштів з посиланням на те, що відповідно до пункту 16 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998, суми збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна зараховуються в установленому порядку до спеціального фонду Державного бюджету. Кошти від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до бюджету Пенсійного фонду і, відповідно, Пенсійний фонд не веде облік платників.

03 жовтня 2018 року позивач повторно звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою, відповідно до якої просить розглянути питання щодо повернення сплаченої суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, розмір якого складає 11050 грн. у зв'язку з тим, що позивач є ліквідатором Чорнобильської катастрофи 1 категорії та особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни, відтак має гарантовані державою компенсації та пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Зазначена заява отримана Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя 03.10.2018.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 04 жовтня 2018 року за вих. №17012/08.01 відмовлено в задоволенні заяві, посилаючись на те, що податковим та митним законодавством не передбачено звільнення від сплати податкового збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Вважаючи вказані відмови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону №400/97-ВР встановлено, що об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740, (далі - Порядок №1740).

Згідно з пунктами 15-1, 15-3 Порядку №1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Тобто, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в обов'язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна.

При цьому, слід враховувати, що особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України до підстав набуття права власності на житло законодавство відносить будівництво (створення) житла, договори (купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, довічного утримання), викуп квартири членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу, реквізиція, конфіскація, набуття права власності на безхазяйну річ, викуп пам'ятки історії та культури, викуп у власника належного його житлового будинку у зв'язку з викупом земельної ділянки, на якій він розміщений; приватизація, звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника, спадкування, договір про припинення права на утримання взамін набуття права власності на житловий будинок, квартиру чи інше нерухоме майно, договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) та інше.

Позивач зазначає, що нерухоме майно ним придбано вперше, до укладення договору купівлі-продажу квартири інша нерухомість ним не придбавалася. При цьому в матеріалах справи наявна інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно до якого за ОСОБА_4 раніше, а саме 19.01.2004, відбувалася реєстрація права власності на 1/2 частину квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого Орджонікідзевською районною державною адміністрацією Запорізької міської ради.

Згідно з наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №131456677 від 19 липня 2018 наявні відомості про придбання позивачем іншого житла, а саме: відповідно до реєстраційного номеру майна №4413450 квартира за адресою АДРЕСА_2 отримана в приватну спільну часткову власність на підставі свідоцтва про право власності від 01.12.2003 року, виданого Орджонікідзевською районною державною адміністрацією. Таким чином, 19.01.2014 зареєстрованого право власності на 1/2 частину приватної спільної власності за ОСОБА_1.

Щодо посилання позивача про наявність пільг зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування як ліквідатор Чорнобильської катастрофи 1 категорії суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства

Крім того, відповідно до вимог пункту 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавств.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється Законом №400/97-ВР. При цьому статтею 1 Податкового кодексу України встановлено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій. Встановлення і скасування зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, їх розмірів та механізмів справляння здійснюються відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, у спірних правовідносинах спеціальним законом, що регулює порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є Закон №400/97-ВР, спеціальних пільг для окремих категорій громадян не встановлює, відтак застосування норм податкового законодавства у даному випадку не допустиме.

Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що за позивачем зареєстрована частка у праві власності на інше нерухоме майно, і це свідчить про те, що позивач до придбання квартири, за реєстрацію якої був сплачений збір, вже набував права власності на інше житло, зокрема придбав його (його частину) шляхом отримання свідоцтва на право власності від Орджонікідзевської районної державної адміністрації Запорізької міської ради, а тому відсутні докази придбання нерухомого майна вперше, що не дає підстави вважати, що вищезазначений збір був сплачений позивачем помилково або без достатніх законних підстав.

Отже судом встановлено, що під час здійснення управлінських функцій відповідач діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, не вчинивши будь-яких дій, якими були порушені права або інтереси позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини другої статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 21 листопада 2018.

Суддя О.О.Артоуз