Справа № 127/15368/18
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/297/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Вінницької Богдани Анатоліївни, Кирилюка Дениса Вячеславовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, та, відповідно до останньої редакції позову, просив визнати протиправною та скасувати постанову № 96 від 06.06.2018 року Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій обл. про визнання ОСОБА_1 винного у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 96-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 34000,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 96-1 КУпАп, оскільки допущені ним описки при оформленні документації на об'єкт будівництва ніяким чином не порушують чинні будівельні норми, а посилання у проектній документації на ДБН, що втратили чинність не може тягнути за собою відповідальність. Хибним є також те, що позивачем порушений допустимий відсоток забудови, що підтверджується математичними розрахунками. Разом з тим, розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови відбувалось без участі позивача та без з'ясування обставин у справі. Вищевикладене й стало підставою звернення позивача до суду.

01.08.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача Вінницька Б.А. просила відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного. Посилання позивача, що описка допущена у зазначенні відсотка забудови земельної ділянки є помилковим, оскільки протилежне спростовується отриманими ДАБІ 05.06.2018 року поясненнями. Факт розроблення проектної документації на підставі застарілих НПА позивачем не спростований. За результатами планової перевірки, відповідачем встановлено, що об'єкт будівництва передбачає надання під час перевірки робочого проекту який складається з затверджувальної та робочої документації. Водночас позивачем під час перевірки надано проект розроблений в одну стадію. Завдання на проектування від 29.11.2017 року відповідно до якого ОСОБА_1 заплановано стадійність проектування в одну стадію повністю спростовує твердження позивача про описку в назві переданої замовнику проектної документації. Також не знаходить свого відображення позиція позивача, щодо протиправності оскаржуваної постанови у зв'язку з його відсутністю. Так розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є не підставою для скасування рішення про накладення штрафу.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за наслідками перевірки Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій обл. будівництва комплексу об'єктів торгівлі по вул. Немирівське шосе б/н на території Вінницько-Хутірської сільської ради, Вінницького р-н, Вінницької обл., земельна ділянка НОМЕР_1 складено акт, в якому зазначені виявлені перевіркою порушення (126-136 а.с.). Так, згідно проекту площа забудови земельної ділянки 1012 кв. м складає 343 кв.м Тобто 34% , а будівельний об"єм складає 2471.6 кв.м.

Згідно проекту ( 71- 101 а.с.) головним архітектором проекту є позивач ОСОБА_1 Отже позивач є посадовою особою, до компетенції якої належить підготовка та проведення комплексної експертизи, підготовка та надання дозволів для проведення будівельних робіт.

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 96-1 КУпАП, яка була призначена на 06.06.2018 рокуі на момент розгляду справи перебував на стаціонарному лікуванні ( заява та виписки із амбулаторної картки стаціонарного хворого на 54-56 а.с.).

На підставі акта перевірки №Т/П-23.05/2 Державною Архітектурно-будівельною інспекцією України винесено постанову № 96 від 06.06.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн (на 5-6 а.с.)

За змістом даної постанови, проектна документація „Будівництво комплексу об'єктів торгівлі по вул. Немирівське шосе, б/н на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області" розроблена ФОП ОСОБА_5 (договір на виконання робіт від 29.11.2017 №17-2-17), за участю головного архітектора проекту ОСОБА_1 (наказ ФОП ОСОБА_5 № 19 від 27.11.2017) та передана замовнику без урахування вимог вихідних даних на проектування (містобудівні умови та обмеження № 59 від 24.11.2017) та без дотримання будівельних норм чинних на час її передачі.

Відповідно до зазначених містобудівних умов та обмежень максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки площею 1012 кв. м складає 34% (344.8 кв. м) разом з тим у розробленій та переданій проектній документації площа забудови складає 347.6 кв.м.

Згідно проекту ( 71- 101 а.с.) головним архітектором проекту є позивач ОСОБА_1 Отже позивач є посадовою особою, до компетенції якої належить підготовка та проведення комплексної експертизи, підготовка та надання дозволів для проведення будівельних робіт. Отже ОСОБА_1 є належним суд"єктом правопорушення передбаченого ст. 96-1 КУпАП і суд відхиляє спростування ціїє обставини, викладеного в позові.

Проектна документація розроблена за участю головного архітектора проекту ОСОБА_1, ним підписана (наказ ФОП ОСОБА_5 № 19 від 27.11.2017) на підставі Державних будівельних норм (ДБН), що на момент розробки втратили свою чинність, а саме:

-ДБН В. 11-7-2002 „Пожежна безпека об'єктів будівництва" (втрата чинності 01.06.2017);

-ДБН А.2.2-3-2012 „Склад та зміст проектної документації для будівництва" (втрата чинності 01.10.2014);

-ДБН А.3.1.-5-2009 „Організація будівельного виробництва" (втрата чинності 01.01.2016);

-СНиП ІІІ-4-80 «Техника безопасности в строительстве» (втрата чинності 01.04.2012) у зв'язку із набранням чинності ДБН А.3.2-2-2009Охорона праці і промислова безпека у будівництві основні положення.

Отже, проекта документація не відповідала вимогам будівельних норм, стандартів і правил що до будівництваЮ/, що безпосередньо передбачено лдиспозицією ст. 96-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КУпАП передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта - тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкт будівництва; проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

За визначенням наданим у абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Згідно абз. 1 п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16 травня 2011 року, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил.

Правові та організаційні засади розроблення, погодження, затвердження, реєстрації і застосування будівельних норм визначає Закон України «Про будівельні норми».

Так згідно ст. 1 ЗУ «Про будівельні норми» будівельні норми це - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Водночас термін державні будівельні норми - вказує, що це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Отже, суд вбачає порушення певних вимог законодавства при розробці і передачі проекту. Так в п. 2.1 «Показника генплану» Розділу «Пояснювальна записка» проекту зазначено, що площа земельної ділянки на якій планується будівництво становить 1012 кв.м., а площа забудови - 341,6 кв.м. (на 103-104 а.с.). Таким чином відсоток площі забудови становить 33,75% та не перевищує допустиму площу забудови. Разом з тим, описка допущена у проектній документації, щодо зазначення площі забудови у розмірі 347,6 кв.м. Отже в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбачений ст. 96-1 ч. 1 КУпАп.

Склад та зміст проектної документації на будівництво визначено ДБН А.2.2-3-2014.

Відповідно до п.п. 4.6.1 для об'єктів І та II категорій складності проектування здійснюється в одну стадію - робочий проект (РП).

Розділ 8 ДБН А.2.2-3-2014 має назву «Робочий проект» і визначає, що РП розробляється для технічно нескладних об'єктів будівництва, а також об'єктів будівництва з застосуванням проектів (проектних рішень) повторного використання на підставі вихідних даних та схваленої при двостадійному проектуванні попередньої стадії (п. 8.1).

РП розробляється для визначення містобудівних, архітектурних, художніх, екологічних, технічних, технологічних, інженерних рішень об'єкта будівництва, його кошторисної вартості.

РП є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної частини та робочої документації.

Для виконання будівельних робіт видається робоча документація у повному обсязі (п. 8.2).

В розробленому проекті визначено, що він розроблений в одну стадію, про що також зазначено також в акті відповідача.

Беручи до уваги, що проект розроблено в одну стадію, суд доходить висновку, що позивачем розроблений саме робочий проект, а не проект та помилково вказано назву «проект» замість «робочий проект», що не змінює суті документації та не порушує п. 8.2 ДБН А.2.2-3-2014.

Суд вважає, що при розгляді адмінсправи були порушені права позивача. Судом встановлено порушення вимог ст. 6 Конвеннції про захист прав людини і основоположних свобод. Де сам термін «суд», вжитий у зазначеній статті, тлумачиться ЄСПЛ в широкому розумінні. Аналіз рішень ЄСПЛ засвідчує, що під поняття «суд», окрім власне судових органів, можуть підпадати арбітражі, професійні дисциплінарні органи, органи, що займаються земельними питаннями, органи дозвільної системи тощо. Прни цьому системою критеріїв, покладених ЄСПЛ в основу визнання того чи іншого органу «судом» у розумінні ст.6 Конвенції є гнаявність ознак: 1) здатність ухвалювати обов'язкові для виконання рішення; 2) обов'язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи. Відповідач має має вказані ознаки і може розглядатися як "суд" в розумінні рішень ЄСПЛ.

Стаття 6 Конвенції закріплює право на справедливий суд. У ч.1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.уло частково виконане. Питання реалізації принципу справедливості судового розгляду справи є одним з найбільш складних і дискусійних, що викликано цілою низкою причин. ЄСПЛ чітко поділяє питання справедливості судового процесу і питання правильності чи хибності судового рішення. ЄСПЛ не вправі встановлювати, чи правильно було ухвалено рішення,однак вправі вирішити, чи був розгляд справи справедливим.

Суд встановив, що позивач звертався до відповідача із клопотання про відкладення розгляду справи, та надав докази перебування на лікуванні, про те його клопотання не було прийняте до уваги, справа розглянута у відсутності ОСОБА_1. Прзивач мав право буцти присутнім при розгляді справи та надати свої пояснення і захищати свої інтереси.

Згідно із ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Органи державної влади та органи, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що відповідач апорушив вимоги законодавтсва що до розгляду справи, порушив права позивача в тому числі право на справедливий суд.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого рішення, що підлягає оскарженню саме у межах даного провадження.

Водночас, докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані доводами відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 34 КУпАП, строк накладення адмінітративного стягнення - 2 місяці з моменту правопорушення. Правопорушення виявлено 06.06.2018 року. Тому провадження по адміністративній справі належить закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача підлягає стягнення 713,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 90, 242-246, 250, 271, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 96 головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Котляра Романа Володимировича від 06.06.2018 року про визнання ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн у справі про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення та закрити справу про вказане адміністративне правопорушення.

Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 713 грн 80 коп. В рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту його проголошення в Сьомому апеляційному адміністративному суді через Вінницький міський суд Вінницької області.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 293, 297 КАС України.

Суддя: О.В. Ан