Справа № 591/2012/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року

Київ

справа №591/2012/16-а

провадження №К/9901/17072/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Шумера Ігоря Васильовича про скасування постанови, за касаційною скаргою головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області Шумера Ігоря Васильовича на постанову Зарічного районного суду міста Суми у складі судді Прокудіної Н.Г. від 17 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Бегунца А.О., Старостіна В.В., Рєзнікової С.С. від 24 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Шумера І.В., у якому просила скасувати постанову № 98 від 12 квітня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 17 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, позов задоволено. Скасовано постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області № 98 від 12 квітня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

3. Рішення судів мотивовано тим, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, та з порушенням вимог щодо оформлення його матеріалів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, головний інспектор будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі Шумера І.В. звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31 березня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі Шумером І.В. складено акт № 117, у якому зафіксовано факт недопущення ОСОБА_6 посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва: «Будівництво гаража по АДРЕСА_1», а також протокол про адміністративне правопорушення № 117/1.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, 12 квітня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі Шумером І.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 98, якою ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області в особі Шумера І.В. мотивована наявністю в діях ОСОБА_6 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статтею 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

7. У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2, посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. За змістом частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

9. Згідно з абзацом 8, 11 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, у редакції на час спірних правовідносин, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

10. Згідно з абзацом другим пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

11. Відповідно до пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, у редакції на час спірних правовідносин, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

12. Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

13. Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

14. Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

15. Згідно частини першої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

16. У статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

17. Відповідно до частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції на час спірних правовідносин, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18. У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19. Згідно частини другої статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

20. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

21. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, у чинній редакції, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 117/1 від 31 березня 2016 року, постанова про адміністративне правопорушення № 98 від 12 квітня 2016 року, в порушення вимог частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містять зазначення дати та часу, місця вчинення адміністративного правопорушення.

23. Щодо доводів відповідача про те, що перевірка проводилась на підставі звернення ОСОБА_7 від 24 грудня 2015 року, суди зазначили, що право власності частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, який згідно зафіксованої у протоколі про адміністративне правопорушення інформації був предметом перевірки, ОСОБА_2 набула на підставі договору дарування від 25 березня 2016 року, та спадкового договору від 29 березня 2016 року.

24. Таким чином, судами зроблено висновок про те, що обставини, які слугували підставою для здійснення перевірки, виникли раніше набутого позивачем права власності на частину домоволодіння, який був предметом перевірки. Отже, позивач не могла бути суб'єктом містобудування на час здійснення перевірки вказаного об'єкту містобудування, дії якого підлягали перевірці дотримання вимог містобудівної діяльності.

25. Однак, судами не взято до уваги, що саме на час здійснення перевірки право власності на частину домоволодіння позивачем вже було набуто, отже вона мала статус суб'єкта містобудування на цей час.

26. Не досліджувався судами попередніх інстанцій порядок дотримання управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області вимог щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а саме - чи пред'являлось ОСОБА_2 службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

27. Дослідження вказаної обставини є необхідною для з'ясування законності наміру проведення відповідачем перевірки та її правових наслідків, а відтак наявності у діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, відповідальність за які передбачена статтею 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Верховний Суд позбавлений можливості установити необхідні обставини у цій справі та усунути допущені порушення, а тому, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області Шумера Ігоря Васильовича - задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду міста Суми від 17 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців