Справа № 2140/1966/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 р. м. ХерсонСправа № 2140/1966/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" до Виконавчого комітету Скадовської міської ради, Державного реєстратора Виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєвої Марії Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2, Фермерське господарство " Соценко", Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

встановив:

24 вересня 2018 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" ( далі - позивач, СТОВ "Заповіт Ілліча") звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Скадовської міської ради ( далі - відповідач, виконком Скадовської міськради), треті особи ОСОБА_3 ( далі - третя особа -1, ОСОБА_3.), Фермерське господарство "Соценко" ( далі - третя особа -2, ФГ " Соценко"), Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області ( третя особа-3, ГУ Держгеокадастру в Херсонській області) в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 10.10.2017 року, індексний номер 37497477.

Ухвалою суду від 28.09.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду на 29.10.2018 р.

Ухвалою суду від 29.10.2018 р. зобов'язано Скадовську районну державну адміністрацію Херсонської області (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Олександрівська, 34) надати суду належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,22 га, розташованої на території Уляновської сільської ради Скадовського району Херсонської області, кадастровий номер НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_3.

Протокольною ухвалою суду від 29.10.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 19.11.2018 р. у зв'язку з витребуванням доказів.

Ухвалою суду від 19.11.2018 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Державного реєстратора Виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєву Марію Олександрівну (АДРЕСА_1, відкладено розгляд справи до 27.11.2018 р.

В судове засідання 27.11.2018 р. учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

27.11.2018 р. представником позивача, представником третьої особи ФГ "Соценко" та представником третьої особи ОСОБА_3 подано до суду заяви, якими просили здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи неявку всіх учасників справи та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 26.11.2018 р. до суду надійшло клопотання представника ФГ "Соценко " про закриття провадження у справі, яке вмотивовано правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 р. у справі № 823/2042/16, згідно якому змінено юрисдикцію позовів до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у відповідному державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та відступлено від висновків, викладених у декількох постановах, у т.ч. постанові від 12.06.2018 р. у справі № 823/378/16 від 12.06.2018 р., та зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Представник позивача в заяві від 27.11.2018 р. зазначив, що заперечує проти закриття провадження у даній справі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в заяві від 27.11.2018 р. зазначив, що підтримує клопотання представника ФГ "Соценко "про закриття провадження у даній справі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд вказує наступне.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, 20 січня 2010 р. між СТОВ "Заповіт Ілліча" та фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір оренди землі № 161 строком на 10 років, який був зареєстрований у відділі Держкомзему Скадовського району Херсонської області 08.04.2011 р. за № 00209.

06.10.2017 р. державним реєстратором Виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєвою Марією Олександрівною здійснено запис про державну реєстрацію договору оренди землі площею 2,22 га (кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного 01.10.2017 р. між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем Фермерським господарством "Соценко" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37497477 від 10.10.2017 р., яке є предметом оскарження у даній справі.

Вважаючи, що державний реєстратор під час прийняття оскаржуваного рішення залишив поза увагою факт існування державної реєстрації права СТОВ "Заповіт Ілліча" на користування цією ж ділянкою, що призвело до подвійної державної реєстрації права, та відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV не відмовив у такій державній реєстрації прав, позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

При цьому, звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами та визначаючись з предметною юрисдикцією щодо їх розгляду, позивач зазначив, що предметом і підставами даного позову є виключно дотримання державним реєстратором (як суб'єктом владних повноважень) під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій встановленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, правомірність здійснення повторної реєстрації похідного речового права - права користування земельною ділянкою у разі наявного та зареєстрованого тотожного права на ту саму земельну ділянку за іншим користувачем. Враховуючи, що питання правомірності/неправомірності укладення договору між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем ФГ "Соценко" не є предметом позовної заяви, тому за позицією позивача спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.06.2018 у справі № 823/378/16.

Надаючи правову оцінку доводам представника ФГ " Соценка " щодо закриття провадження у справі та доводам позивача, викладеним у позові, щодо предметної юрисдикції вирішення даного спору, суд враховує приписи ч. 5. ст. 242 КАС України, за якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а також нормативно-правові акти, які регулюються спірні правовідносини.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема, 2) суб'єкти державної реєстрації прав, у т.ч., виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

При цьому, частиною 2 ст. 6 Закону № 1952-ІV передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. ( частини 1, 2 ст. 11 цього Закону).

Частиною 1 ст. 37 Закону № 1952-ІV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 цього Кодексу передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

При цьому, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій ( пункти 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг ( п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Тобто, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom"), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

При цьому, пунктом 49 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Так, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 ( провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду відступила від своїх попередніх висновків щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в якості підстав такого відступу зазначила таке " 49. Такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою. 50. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів. 51. Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору".

Як встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи, що предметом оскарження у даній справі є рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєвої М.О. про державну реєстрацію прав іншої особи ( ФГ " Соценко"), а не позивача.

Отже, в даному випадку державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, не мала публічно-правових відносин саме з позивачем.

Крім того, позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, а останні були вчинені за заявою іншої особи ( ФГ " Соценко"), що дає підстави для висновку, що визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєвої М.О., запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ФГ " Соценко" є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення вказаною особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Таким чином, суд вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки підлягає розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін, оскільки безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

При цьому, суд вказує, що участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Такий висновок також сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

Питання щодо закриття провадження у справі врегульовані ст. 238 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 цього Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, а вирішення даного спору підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що відповідно до пункту 47 вищевказаної постанови, Велика Палата Верховного Суду з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відступила від висновків, викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів у даній категорії спорів.

Отже, Велика Палата Верховного Суду, відступила також від свого попереднього висновку щодо визначення юрисдикції спорів у даній категорії справ, висловленого у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, яким позивач керувався при зверненні до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами, і тому суд позбавлений можливості прийняти до уваги даний довід представника позивача, як підстава для відмови у закритті провадження у даній справі.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як встановлено судом, 27.11.2018 представником позивача надано заяву про повернення сплаченого судового збору у випадку закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений СТОВ "Заповіт Ілліча" судовий збір в сумі 1762,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 169 від 20.09.2018 р. підлягає поверненню в повному обсязі.

Керуючись статтями ст.ст. 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" (місцезнаходження 75731, Херсонська область, Скадовський район, с. Улянівка, вул. 40 років Перемоги, 28, ) до Виконавчого комітету Скадовської міської ради (місцезнаходження 75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Гагаріна, 63, ), Державного реєстратора Виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області Кучубеєвої Марії Олександрівни (місцезнаходження АДРЕСА_3, треті особи ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2, НОМЕР_1, виданий Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області 26.02.1996 р.), Фермерське господарство "Соценко" (місцезнаходження 75731, Херсонська область, Скадовський район, с. Андріївка, вул. Польова, 10, ), Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області (місцезнаходження 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 10.10.2017 року, індексний номер 37497477.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесено до суду господарської юрисдикції та повторне звернення до адміністративного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Заповіт Ілліча" (місцезнаходження 75731, Херсонська область, Скадовський район, с. Улянівка, вул. 40 років Перемоги, 28, ) з Державного бюджету України сплачену суму судового збору в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) гривні відповідно до платіжного доручення № 169 від 20.09.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 6.3