Справа № 826/16364/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 листопада 2018 року м. Київ№ 826/16364/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГолосіївської районної в місті Києві державної адміністрації визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо зняття позивача з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача поновити реєстрацію ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 02 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 був зареєстрований за місцепроживанням: АДРЕСА_1.

19 травня 2016 року начальником відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА Хрупало О.М. прийнято рішення про зняття з реєстрації власників вказаної вище квартири, оскільки від ТОВ «СВ Фінанс» надійшла заява про зняття з реєстрації осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1.

12 лютого 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що в даному випаду відбулось відчуження житла і новим власником квартири №60, корпус 3, будинок №9 по вул. Академіка Вільямса в м. Києві стало ТОВ «СВ Фінанс», що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором іпотеки серія та номер 1135, виданого 13.06.2007р.

У зв'язку із цим, 17.05.2016р. від власника вказаної квартири ТОВ «СВ Фінанс» до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА через центр надання адміністративних послуг Голосіївської РДА надійшла заява з доданими до неї документами про зняття з реєстрації осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, зокрема: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 05.05.2003р. №001852, були попередніми власниками даного житла.

У зв'язку з тим, що були відсутні підстави для відмови новому власнику у знятті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та у зв'язку із тим, що новим власником ТОВ «СВ Фінанс» були надані всі документи, визначені Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207 та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідачем прийнято рішення про зняття позивача з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У частині третій статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Згідно з пунктами 1, 2 частин першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Кодекс адміністративного судочинства України містить визначення терміну "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Суд зазначає, що спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначена позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №337/2535/2017 (провадження №14-130цс18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій №28097 від 11.12.2017р. та №28075 від 11.12.2017р., позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 1280,00грн.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №826/16364/17 за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) через відповідний орган державної казначейської служби України судовий збір в сумі 1280,00грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) сплачений до державного бюджету згідно квитанцій №28097 від 11.12.2017р. на суму 640,00грн. та №28075 від 11.12.2017р. на суму 640,00грн.

Копії ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати сторонам.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Амельохін