Справа № 823/2494/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року справа №823/2494/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: Телющенка В.П. - за довіреністю,

представника відповідача: Нечитайло С.П. - за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Іскра» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальності «Іскра» звернулось до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію Податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №377631/03790439 від 07.12.2017;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 10.11.2017 №3, що подана СТОВ «Іскра».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ДФС України зупинила реєстрацію податкової накладної №3 від 10.11.2017, на суму попередньої оплати 7 006 970,72 грн., в т. ч. ПДВ 1 167 828.45 грн, виписаної позивачем на адресу покупця - ТОВ «ІСТ ОІЛЗ Україна».

При цьому, у квитанції зазначено, що для реєстрації необхідно надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Підставою для зупинення реєстрації зазначено, що ПН/КР відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 та за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД 1005.

Позивач стверджує, що на виконання вимог п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України надав в електронному вигляді копії необхідних документів та пояснення щодо здійсненних господарських операцій, однак оскарженим рішенням відповідач відмовив у реєстрації податкової накладної.

Позивач звернув увагу, що у спірному рішенні не вказано, які саме документи складені із порушеннями та яких не вистачає.

Позивач є сільськогосподарським підприємством, має сільськогосподарську техніку для обробітку землі, основним видом діяльності якого по КВЕД 01.00 є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та має у користуванні на праві оренди землі сільськогосподарського призначення загальною площею 907,34 га.

При цьому, позивачем під урожай 2017 року засіяно кукурудзою 543,74 га земель, що підтверджується Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур ф. №4 сг (річна), поданої в електронному вигляді 31.05.2017.

03 листопада 2017 року між позивачем та ТОВ «ІСТ ОІЛЗ Україна» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції за яким позивач зобов'язався поставити ТОВ «ІСТ ОІЛЗ Україна» 2000 т кукурудзи врожаю 2017 року за ціною 4450,00 грн. з ПДВ (3708,33 грн. без ПДВ).

Позивач зазначив, що відповідач зареєстрував податкову накладну №2 від 07.11.2017 за результатами господарських операцій по вказаному договору на суму попередньої оплати 1 893 021,28 грн., в т. ч. ПДВ 315503,55 грн., однак відмовив у реєстрації податкової накладної №3 від 10.11.2017 за цим же договором.

Позивач вказує, що ним виконано вимоги необхідні вимоги для реєстрації податкової накладної та надано всі необхідні документи, відтак, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідача просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано документи, які підтверджують реальність господарських операцій та не спростовано доказами правомірність прийнятого рішення.

Зокрема, позивачем не надано копій документів з вичерпного переліку, затвердженого наказом МФ України № 567 на підтвердження продажу кукурудзи TOB «ІСТ ОІЛС Україна», а саме договорів купівлі-продажу чи поставки, документів на підтвердження оплати вказаного товару, видаткових накладних, актів прийому-передачі, довіреностей на отримання товару, товарно-транспортних накладних та інші.

У відповіді на відзив представник позивача вказав на необґрунтованість тверджень відповідача, зазначивши, що позивачем подавались наступні документи: видаткова накладна на сівалку; договір про викуп предмету лізингу (сівалка); договір про закупівлю посівного матеріалу з TOB «АгроРось» із специфікацією; видаткова накладна №84 від 16.11.2017 на 66 тон кукурудзи TOB «Іст Оілс Україна»; файл ТТН в який включені сканкопії техпаспорта на трактор Беларус 1221.2, видаткова накладна на придбання посівного матеріалу, ТТН на посівний матеріал, акти і картки списання посівного матеріалу, ТТН на вивезення кукурудзи TOB «ІСТ ОІЛС Україна», доручення на закупівлю 2000 т кукурудзи; ОСВ про наявність основних засобів СТОВ «Іскра»; видаткова накладна №85 від 17.11.2017 на 62,83 тон кукурудзи TOB «ІСТ ОІЛС Україна»; договір з TOB «ІСТ ОІЛС Україна»; банківські виписки про зарахування коштів на рахунки товариства; сканкопія облікового листа тракториста - машиніста про висів кукурудзи на полях товариства.

У запереченні на відповідь представник відповідача не заперечила надходження від позивача перелічених документів на офіційну адресу ГУ ДФС у Черкаській області (), однак стверджувала, що їх неможливо ідентифікувати з тими поясненнями, які надав позивач до податкової накладної №3 10.11.2017, оскільки вони направлені без супровідного листа та будь-яких пояснень. З наведених підстав представник відповідача вважає, що позивач не виконав свого обов'язку та не надав необхідних документів для реєстрації податкової накладної.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві та запереченні на відповідь.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» та товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОІЛС Україна» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №0311/2 від 03 листопада 2017 року.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору поставки №0311/2 від 03.11.2017 позивач зобов'язався поставити TOB «ІСТ ОІЛС Україна» 2000 т (+/- 5%) врожаю 2017 року за ціною 4450,00 грн. з ПДВ (3708,33 гри без ПДВ) за одну тону.

Пунктом 4 зазначеної додаткової угоди передбачено, що оплата за поставку товару здійснюється по передоплаті.

07.11.2017 TOB «ІСТ ОІЛС Україна» здійснено попередню оплату кукурудзи за вказаним договором в сумі 1 893 021,28 грн., в т. ч. ПДВ 315503,55 грн. та позивачем виписано податкову накладну №2 від 07.11.2017 на вказану суму, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.11.2017.

10.11.2017 TOB «ІСТ ОІЛС Україна» здійснено попередню товару за договором на загальну суму 7 006 970,72грн., в т. ч. ПДВ 1 167 828,45 грн., з яких сума 5 339 995,20 грн. сплачена на поточний рахунок позивача в AT «Прокредит банк», а сума 1 666 975,52 грн - на рахунок в AT «Райффайзен банк Аваль», що підтверджується виписками з банківських рахунків.

Позивачем за фактом здійснення попередньої оплати оформлено податкову накладну №3 від 10.11.2017 на суму 7 006 970,72грн., в т. ч. ПДВ 1 167 828,45 грн., яка також направлена в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, згідно інформації зазначеної у квитанції від 29.11.2017, направленої ДФС України через автоматизовану систему «Єдине вікно поданню електронних документів» ДФС України на адресу позивача, реєстрація документу зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки не відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пунктом 6 наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступені ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, вичерпний перелік, яких наведено в наказі МФУ від 13.06.2017 №567.

01.12.2017 позивачем подано до комісії ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній №3 від 10.11.2017, реєстрація якої зупинена. У цьому повідомленні позивач виклав пояснення щодо господарських операцій між СТОВ «Іскра» та TOB «ІСТ ОІЛС Україна» з посиланням на документи, які підтверджують вирощування врожаю та продажу кукурудзи наведеному контрагенту.

Також 05.12.2017 позивачем на офіційну електронну адресу ГУ ДФС у Черкаській області - направлено копії таких документів: договір про закупівлю посівного матеріалу з TOB «АгроРось» №17/239 від 21.02.2017 із специфікацією; договір про викуп предмету лізингу (сівалки) №LC7693-02/13 від 07.02.2013; видаткова накладна на придбання сівалки №287 від 27.03.2013; техпаспорта на трактор Беларус 1221.2, видаткова накладна на придбання посівного матеріалу №РН-0000369 від 27.02.2017, ТТН на посівний матеріал № від 01.03.2017, акти і картки списання посівного матеріалу, ТТН на вивезення кукурудзи TOB «ІСТ ОІЛС Україна», довіреність №2748 на закупівлю 2000 т кукурудзи; банківські виписки про зарахування коштів від TOB «ІСТ ОІЛС Україна» на поточні рахунки позивача; договір поставки сільськогосподарської продукції між позивачем та ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» №0311/2 від 03 листопада 2017 року; видаткові накладні на продаж товару «ІСТ ОІЛС Україна».

Наведені обставини подачі позивачем документів також підтверджені листом ГУ ДФС у Черкаській області №37971/23-00-27-019 від 04.09.2018 та не заперечувались в судовому засіданні представником відповідача.

Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.12.2017 №377631/03790439 відмовлено в реєстрації податкової накладної №3 від 10.11.2017.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність вказаного рішення, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З наведених законодавчих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Як вбачається із змісту наведеної квитанції підставою для зупинення реєстрації зазначено, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 та за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах.

Також зазначено, що для реєстрації необхідно надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567.

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Пункт 6 наказу Мінфіну України №567 від 13.06.2017 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії), містить у собі визначення трьох різних критеріїв.

Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У пункті 1 Вичерпного переліку документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого наказом Міністерства фінансів України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Перелік), наведено вичерпний перелік документів, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії), а саме:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що податковий орган повинен вказати за якими саме критеріями оцінено ступінь ризиків поданих платником для реєстрації податкових накладних, визначити які документи необхідно надати платнику для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд звертає увагу, що позивачем подано контролюючому органу письмові пояснення і копії документів, відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України. Твердження позивача про правомірність декларування фактів продажу товару базуються на тому, що він самостійно виростив урожай кукурудзи та продав його ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна». Вказані операції знайшли своє відображення в бухгалтерському та податковому обліку підприємства, як наслідок твердження відповідача про необхідність надання документів на підтвердження придбання даного товару не заслуговують на увагу.

Окремо суд зазначає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної не містить конкретних мотивів щодо причин та підстав прийняття такого, а лише містить загальну фразу про те, що причиною неприйняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, в рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та/або яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Не вказано яка саме з наведених причин стала підставою для прийняття оскаржених рішень.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неможливості ідентифікації документів, поданих позивачем, оскільки надані позивачем письмові пояснення містять посилання на ці документи та дають змогу встановити їх приналежність конкретним господарським операціям.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись з приводу позовної вимоги про зобов'язання відповідача 2 зареєструвати податкову накладну, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої - четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пунктами 19, 20 Порядку №1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне для відновлення порушених прав позивача зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 10.11.2017, що подана сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра».

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію Податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №377631/03790439 від 07.12.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати податкову накладну №3 від 10.11.2017, що подана сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» (20651 Черкаська область, Шполянський район, с. Нечаєве, ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Іскра» (20651 Черкаська область, Шполянський район, с. Нечаєве, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19 листопада 2018 року.

Суддя В.В. Гаращенко