Справа № 826/6755/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6755/17 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про винесення додаткового судового рішення у справі № 826/6755/17.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявником подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апелянт просить ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не застосував необхідну норму законодавства, яку необхідно було застосовувати для вирішення спірних правовідносин.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийняте за неповно встановлених обставин, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у винесенні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що всі позовні вимоги, які були предметом спору були розглянуті судом та їм була надана правова оцінка.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Отже, перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, чітко передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконними дії відповідача - суб'єкта владних повноважень органу центральної виконавчої влади - Пенсійного фонду України в частині відмови виконання поданої ОСОБА_2 заяви про визначення та скерування її виконавцеві з відмовою у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 та зобов'язати відповідача прийняти належні організаційно-практичні заходи до проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.05.2016р. на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-151зп від 22.03.2017р., відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, яка діяла на 05.02.2004р., виходячи з розрахунку 90 % заробітку від суми місячної (чинної) зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на день звільнення, без обмеження її максимального розміру.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.08.2018р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконними дії відповідача - суб'єкта владних повноважень органу центральної виконавчої влади - Пенсійного фонду України в частині відмови виконання поданої ОСОБА_2 заяви про визначення та скерування її виконавцеві. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України витрати зі сплати судового збору в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок).

В той же час, як вбачається із поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, фактично позивач висловлює незгоду зі змістом судового рішення та застосованими судом нормами права в частині позовних вимог, які стосуються перерахунку пенсійних виплат.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні Окружного адміністративного суд м. Києва від 16.08.2018 наведено правове обґрунтування відмови в позові у зазначеній частині.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивач правом на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.08.2018 не скористався.

Колегія суддів зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок розгляду якого залишилися невирішеними певні позовні вимоги особи, яка бере участь у справі. Проте, оскільки, суд першої інстанції частково задовольнив позов, а в іншій частині відмовив, тобто вирішив всі позовні вимоги, то підстави для винесення додаткового судового рішення у відповідності до ст. 252 КАС України відсутні.

Дослідивши матеріали вказаної справи та наявні в ній докази, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Посилання апелянта на наявність у рішенні суду першої інстанції певних невідповідностей, помилок, тощо колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не є підставою для ухвалення додаткового рішення в розумінні ст.252 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо необхідності ухвалення додаткового рішення, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 29.11.2018 року.

v