Справа № 1840/2739/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Прилипчук О.А.

27 листопада 2018 р. Справа № 1840/2739/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Гуцала М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ДУБОВИЧІ» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДУБОВИЧІ» до Державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Садакової Альони Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення, -

В с т а н о в и л а:

03.07.2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ДУБОВИЧІ» (подалі - ТОВ ««ДУБОВИЧІ») звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Садакової А.В. про державну реєстрацію речових прав та обтяжень, а саме: права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (власником й орендодавцем якої є ОСОБА_2) за ПП «ДУБОВИЧІ-АРГО», зареєстроване 21.03.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає про протиправність та незаконність ухваленого відповідачем рішення, наслідком чого є його скасування.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 року провадження у справі закрито.

Приходячи до висновку про необхідність закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір не є публічно-правовим в розумінні КАС України та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ТОВ «ДУБОВИЧІ», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить його скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою направити справу № 1840/2739/18 для продовження розгляду до Сумського окружного адміністративного суду.

У доводах апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та зазначає, що у цій справі відсутній спір про право оренди, а предметом спору є оскарження дій державного реєстратора, відтак зазначений спір в розумінні КАС України, є публічно-правовим.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що на підставі ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ДУБОВИЧІ» задоволенню не підлягає, а судове рішення слід змінити, з огляду на наступне.

Судом установлено, що 04.04.2008 року між позивачем ТОВ «ДУБОВИЧІ» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів, який розташований на території Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області, строком дії до 04.04.2022 року. Договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних частко (паїв) Дубовицької сільської ради 03.09.2008 року за № 125 /а.с. 20/.

Рішенням державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Садакової А.В. від 23.03.2018 року (індексний номер 40285701) право оренди на зазначену земельну частку (пай) зареєстровано за орендарем ПП «ДУБОВИЧІ-АРГО» на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 року, укладеного між ПП «ДУБОВИЧІ-АРГО» та ОСОБА_2 /а.с. 21/.

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як посвідчується матеріалами справи, вимогами у цій справі є визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельної ділянки, що пов'язане з порушенням прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою відповідачем зареєстровано аналогічне право на ту саму земельну ділянку.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

За визначенням п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній формі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Як убачається із матеріалів справи, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права оренди і відсутністю такого права у ПП «ДУБОВИЧІ-АГРО» і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що спір у цій справі є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме спором щодо права на спірну земельну ділянку, яке підлягає державній реєстрації.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення шляхом доповнення її резолютивної частини визначенням про те, що розгляд цього позову віднесено до юрисдикції господарського суду, оскільки належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто ПП «ДУБОВИЧІ-АГРО». Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктних склад сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена категорія спору має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі № 823/2042/16.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для &?д; &?а; зміни судового рішення є порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 2, ч. 4 ст. 317 КАС України).

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДУБОВИЧІ» залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року по справі № 1840/2739/18 змінити шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини наступним чином:

Роз'яснити позивачу, що розгляд цього позову віднесено до юрисдикції господарського суду.

В іншій частині ухвалу сумського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал