Справа № 2040/6257/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 листопада 2018 р. № 2040/6257/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представників позивача Кабанця В.О., Макарова С.О.

представника відповідача Соловей П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (вул. Космічна, буд. 21, кім. 1002,м. Харків,61145, ) до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області (Покровська площа, буд. 11,м. Суми,Сумська область,40000, ) , Північно-Східного офісу Держаудит служби (61022, м.Харків, Держпром,5, 4 під) про визнання дій незаконними,-

встановив

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати протиправними дії Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області щодо проведення аналізу закупівель №№ UА-2018-01-17-001332-С, UА-2017-11-06-001928-с, UA-2018-01-17-000916-а, UА-2018-01-18-003012-b, за результати яких складено листи № 20-18-31-14/102, 20-18-31-14/1050, 20-18-31-14/1901, 20-18-31-14/2122, №20-18-31-17/1653; cудові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 08.08.2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду позивачем надано уточнений адміністративний позов та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 16.08.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

19.09.2018 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Північно-Східний офіс Держаудитслужби

30.10.2018 року з урахуванням положень ч.7 ст.181 КАС України у справі закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що відповідачем фактично проведено моніторинг державних закупівель, прийняті за їх наслідками листи порушують права позивача, а отже адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав просив позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що при вчиненні оскаржуваних дій установа діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, прийняті за результатами аналізу закупівель листи носили рекомендаційний характер, а отже, жодним чином не порушують прав позивача

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Фахівцями відповідача проведено аналіз закупівель по коду ДК 021:2015:091200006- газове паливо замовником якої є Управління освіти, молоді, спорту , культури , туризму Кролевецької міської ради; по коду ДК 021:2015:091230000-7 природний газ, замовником якої є Відділ освіти, молоді та спорту Липоводолтнської РДА; по коду ДК 021:2015:09120000-6 газове паливо, замовником якої є Відділ освіти Охтирської РДА; по коду ДК 021:2015:09120000-6 газове паливо, замовником якої є Відділ освіти, молоді та спорту Роменської РДА Сумської області.

Під час проведення аналізу встановлено порушення вимог законодавства у сфері державних закупівель в частині необґрунтованого укладення додаткових угод в частині збільшення ціни за одиницю товару, що є порушенням п.2 ч.4 ст.36 Закону України « Про публічні закупівлі»

За результатами проведеного аналізу складено оскаржувані листи № 20-18-31-14/102, 20-18-31-14/1050, 20-18-31-14/1901, 20-18-31-14/2122, №20-18-31-17/1653, які направлені на адресу замовників закупівель, якими рекомендовано усунути виявлені порушення та не допускати їх у майбутньому, у разі неможливості усунення виявлених порушень провести повторну процедуру закупівлі з дотриманням вимог законодавства у сфері публічних закупівель; розглянути питання щодо притягнення до відповідальності осіб, якими допущені вказані порушення.

Перевіряючи оскаржувані дії /рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-12, визначає правові та організаційні засади здійснення такого контролю, встановлює, серед іншого, завдання, функції та права органу державного фінансового контролю. Цим Законом фінансовий контроль визначений і як головне завдання (стаття 1), і як основна функція (стаття 2) органу державного фінансового контролю.

Відповідне завдання реалізується компетентним органом через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування (частина друга статті 2 Закону), а відповідна функція полягає у здійсненні фінансового контролю, зокрема, за усуненням виявлених недоліків і порушень (абз.7 пункту 1 частини першої статті 8 Закону). Функція вжиття контролюючим органом заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства є похідною (вторинною) функцією порівняно із функцією контролю, в тому разі, якщо вона передбачає надання підконтрольній установі в порядку закону можливості належного реагування на вимогу компетентного органу.

З метою виконання окреслених Законом завдань і функцій контролюючий орган в силу положень статті 10 Закону наділений правами, зокрема пред'являти підконтрольним суб'єктам обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (пункт 7 частини першої статті 10), порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пункт 8 частини першої статті 10), звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10 частини першої статті 10), при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13 частини першої статті 10).

З урахуванням того, що суб'єкти владних повноважень, в тому числі контролюючі органи, можуть приймати управлінські рішення двох видів: нормативно-правові та акти індивідуальної дії, лише обов'язкові до виконання рішення компетентного органу (наприклад, вимога) можуть породжувати правові наслідки для відповідних осіб.

Суд зазначає, що оскаржувані листи за своєю природою прямо не створюють правових наслідків для позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки адресовані замовникам торгів та мають рекомендаційний характер, подальша реалізацію викладених в них рекомендацій віднесена на розсуд замовника закупівлі.

У пункті 1 резолютивної частини рішення КС України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Аналіз наведених положень та правових позицій свідчить про те, що необхідною передумовою судового захисту прав особи від порушень з боку суб'єктів владних повноважень є порушення такими суб'єктами відповідних прав та законних інтересів особи.

Водночас, саме лише твердження особи про те, що дії чи рішення суб'єкта владних повноважень порушують її/його право, не можуть бути підставою для скасування рішення чи визнання дій протиправними, якщо вони прийняті/вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що положеннями ст.5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об'єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Статтею 71 Закону України «Про публічні закупівлі» визначений порядок здійснення моніторингу публічних закупівель.

Судовим розглядом встановлено, що на момент вчинення оскаржуваних дій та відповідно винесення оскаржуваних листів у відповідача відсутня технічна можливість фіксації в системі електронних закупівель результатів моніторингу закупівлі, дати початку та завершення моніторингу закупівлі, оприлюднення висновку про результати моніторингу закупівлі та заперечень до нього, а також обміну інформацією між замовником та органом державного фінансового контролю проведення моніторингу закупівель у порядку визначеному ст. 71 Закону України «Про публічні закупівлі»

Проте, відповідно до частин першої, третьої статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України. Антимонопольний комітет України та Рахункова палата здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Органи, уповноважені на здійснення контролю у сфері закупівель, не мають права втручатися у проведення процедур закупівель.

Згідно з приписами статті 1 вказаного Закону Уповноважений орган - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ч. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 р., Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 3, 4, 8,9 ч. 4 зазначеного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку право охоронюваним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь та надає рекомендації стосовно виконання законодавчих вимог з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту недодержання суб'єктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення суб'єктом владних повноважень прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку визначеному ст. 139 КАС України

Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду. Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

У повному обсязі рішення виготовлено 26.11.2018

Суддя Зоркіна Ю.В.