Справа № 234/8487/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року справа № 234/8487/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Ніконова Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року (повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року у м. Краматорську) у справі № 234/8487/18 (суддя в І інстанції Костюков Д.Г.) за позовом ОСОБА_3 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Митниця) про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою в.о. заступника начальника Донецької митниці ДФС від 26.12.2017 він був визнаний винним у вчинені порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 485 Митного кодексу України (далі - МК України) та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 648789,97 грн. Із даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною з підстав порушення митницею процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у розгляді справи за відсутності позивача та неналежного його повідомлення. Крім того, в постанові не наведено доказів використання позивачем транзитного автомобілю. Більш того, позивач стверджує, що він будь-яких документів, у тому числі щодо ввозу автомобіля, при перетині державного кордону не підписував та автомобілем на теперішній час не користується, і де він знаходиться, не знає, отже просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Митниці в справі про порушення митних правил, якою його визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що розгляд справи відносно ОСОБА_3 проведено у відповідності до вимог МК України, доводи позивача вважає необґрунтованими, зауважує, що користування транспортним засобом, ввезеним на митну територію України у митному режимі транзиту понад передбачений статтею 95 МК України строк, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 13 липня 2016 року позивачем в зоні діяльності митного поста «Щербаківка» Харківської митниці Державної фіскальної служби через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» ввезено транспортний засіб «Mercedes-Benz VITO 109 CDI» НОМЕР_1, VIN, по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі «транзит», що підтверджено дослідженими у судовому засіданні митною декларацією ОСОБА_3 та витягом з Журналу пункту пропуску.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил №0166/70000/17 від 01.12.2017 вбачається, що позивач у справі порушив вимоги та обмеження, встановлені Главою 17 МК України та використовує товар - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», НОМЕР_1, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 108073,38 грн., в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

В рамках операції «Рубіж-2017», у ході проведення аналітично-перевірочних заходів, з використанням баз даних ЄАІС та програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів встановлено, що 26.06.2017 позивачем через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» митного посту «Щербаківка» Харківської митниці ДФС ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», НОМЕР_1, по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі транзиту.

Згідно перевірки інформації баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI» з митної території України після 26 червня 2017 року гр. ОСОБА_3 не вивозився та у інший митний режим, згідно діючого законодавства, не розміщувався.

Вказаними діями гр. ОСОБА_3 порушує вимоги та обмеження, встановлені главою 17 МК України, та використовує транспортний засіб марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до листа Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 16.11.2017 №619/ВН/05-70-19-01, сума пільг наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування гр. ОСОБА_3 при ввезенні транспортного засобу марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI» складає 108073,38 грн. Таким чином, гр. ОСОБА_3 використовує транспортний засіб, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 108073,38 грн., в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України.

Наведений протокол складено у відсутності позивача, розгляд справи призначено на 26 грудня 2017 року об 11-00 год. за адресою: 87510, Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 1.

26 грудня 2017 року відповідачем було винесено постанову №0166/70000/17 у справі про порушення митних правил, відповідно до якої за вчинення вищезазначеного правопорушення позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 648782,97 грн., що складає 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 МК України, а саме за порушення вимог та обмежень, встановлених Розділом V Митного кодексу України, зокрема за здійснення використання товарів (автомобіля марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», НОМЕР_1), стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, чим вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин колегія судів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 70 МК України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит. Відповідно до положень статті 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

При митному оформленні автомобіль марки («Mercedes-Benz VITO 109 CDI», НОМЕР_1, країна реєстрації Литовська Республіка), був оформлений позивачем у режимі "транзит" (а.с.64). Крім того, з митної декларації вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язується вивезти транспортний засіб з території України та ознайомлений з вимогами статей 4, 90, 95, 381, 470, 485 МК України.

Відповідно до змісту адміністративної справи Донецької митниці ДФС № 0166/70000/17 у відношенні гр. ОСОБА_3, позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил від 18.10.2017 № 0125/70000/17 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2017 № 0125/70000/17 (а.с.57-60), відомості про оскарження якої матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами частини 2 статті 1 МК України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 284 Митного кодексу України встановлено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту.

У відповідності до п.2 ч.1 статті 284 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Статтею 293 МК України визначено, що особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

У пункті 206.6 статті 206 Податкового кодексу України також встановлено, що до операцій із ввезення товарів у митному режимі транзиту застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митні режими транзиту, надаються виключно у разі дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами МК України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму "транзит", що полягають у виконанні обов'язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було сплачено митні платежі при ввезенні транспортного засобу, оскільки обрано митний режим "транзит", тобто правовий режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Разом з тим, задекларувавши автомобіль як такий, що ввезений в Україну в режимі транзиту, позивач повинен був на протязі 10 днів його вивезти і використовувати лише з метою переміщення до пункту призначення. Проте, позивач цього не зробив, чим порушив вимоги до режиму ввезення транспортного засобу, який передбачав звільнення від сплати митних платежів.

Використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, в даному випадку, є факт перебування транспортного засобу у користуванні (фактично у вільному обігу) позивача на митній території без виконання зазначених вище та встановлених законодавством обов'язків по завершенню митного режиму транзиту.

В матеріалах справи міститься лист начальника управління адміністрування митних платежів від 18.12.2017, з якого вбачається, що сума митних платежів, які підлягали сплаті при ввезені автомобілю марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», з урахуванням висновку №2614 Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.77-82), станом на 27 червня 2017 року складає 216260,99 грн. (а.с.68).

Частиною 1 статті 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлена в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях позивача дійсно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 N 1066, зареєстр. в Міністерстві юстиції України19 грудня 2012 р. за N 2120/22432, згідно п. 2.2 якого якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

За приписами п.2.4 наведеного Порядку підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року N 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за N 1669/21981.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Водночас, відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.11.2017 № 2821/24-8/01-2017 автомобіль марки «Mercedes-Benz VITO 109 CDI», р.н. JTK412 у розшуку не перебуває.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції на відсутність у спірній постанові жодного доказу на підтвердження використанням позивачем автомобілю та не доведення митним органом об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

При цьому апеляційний суд не бере до уваги пояснення позивача щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, з наступних підстав.

По-перше, його такі пояснення не підкріплені жодними доказами, в тому числі, відсутні жодні дані щодо звернення ОСОБА_3 до будь-яких державних органів з цього приводу, а по-друге, ОСОБА_3 власноручно здійснені відповідні записи в митній декларації, що він зобов'язується вивезти транспортний засіб з території України та ознайомлений з вимогами статей 4, 90, 95, 381, 470, 485 МК України.

Стосовно доводів позивача про необізнаність щодо складеного протоколу та винесення постанови у справі по порушення митних правил колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами частини 3 цієї статті протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.67), лист від 16.11.2017 про необхідність прибуття на 01.12.2017 у зв'язку із складанням протоколу про порушення митних правил за ст. 485 МК України був направлений на адресу позивача.

У зв'язку із неприбуттям позивача до митниці, протокол був складений без його присутності, другий примірник протоколу надісланий позивачу наступного дня на адресу його реєстрації, відповідно до вимог ч.8 ст.494 МК України із роз'ясненням йому прав, передбачених ст.498 МК України, що засвідчується відповідним поштовим повідомленням.

Повідомленням та повісткою від 04.12.2017 (а.с.84), які також направлені за адресою місця реєстрації позивача, Митниця повідомила про порушення у відношенні ОСОБА_3 адміністративної справи про порушення митних правил та необхідності з'явитись на розгляд справи 26 грудня 2017 року о 11-00 год. до Донецької Митниці ДФС за адресою: 87510, Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 1.

За приписами частини 1 статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно частини 2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (частина 4 стаття 526 Митного кодексу України).

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами частини 1 стаття 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Місцевий суд зазначені обставини не з'ясовував, тому така неповнота судового розгляду була усунута апеляційним судом. В суді апеляційної інстанції представник відповідача надав для огляду конверти, направлені рекомендованою кореспонденцією із повідомленням та повернуті на адресу Митниці поштовою організацією у зв'язку із закінченням строку зберігання. Розпаковуванням цих конвертів було встановлено, що відповідач виконав вимоги закону щодо сповіщення позивача про розгляд справи: він запрошувався для складення протоколу, для розгляду справи по суті, а за наслідками такого йому було скеровано копію відповідної постанови. Таким чином, відповідачем виконано вимоги ч.8 ст. 494 та ч. 2 ст. 526 МК України.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил від 26.12.2017 № 0166/7000017 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 серпня 2018 року у справі №234/8487/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0166/70000/17 від 26.12.2017 та закриття провадження у справі - відмовити.

Повне судове рішення - 26 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді О.О. Шишов

А.А. Блохін