Справа № 816/3291/13-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа №816/3291/13-а

адміністративне провадження №К/9901/695/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні без виклику сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 (суддя - Алєксєєва Н.Ю.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 (судді - Зеленський В.В., П'янова Я.В., Чалий І.С.) у справі за позовом Приватного підприємства "Зернопром" (далі - ПП "Зернопром") до Державної податкової інспекції у місті Полтаві Полтавської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) про визнання дій неправомірними, утримання від вчинення дій, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ПП "Зернопром" звернулося до суду з адміністративним позовом до ДПІ, у якому просило: визнати неправомірними дії ДПІ по проведенню зустрічної звірки ПП "Зернопром", за результатами якої складено акт від 08.05.2013 № 519/22.5/32908536 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Зернопром" з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року"; визнати неправомірними дії ДПІ щодо формування в акті від 08.05.2013 № 519/22.5/32908536 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Зернопром" з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року" висновків про нереальність проведених господарських операцій із платниками податків за березень 2013 року та відсутність документального підтвердження господарських відносин з покупцями за березень 2013 року; заборонити ДПІ на підставі акту перевірки проводити коригування та будь-які зміни в інформаційних базах податкової служби щодо показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, сформованих ПП "Зернопром"; зобов'язати ДПІ відновити в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів "Податковий блок" показники звітності ПП "Зернопром", що містяться у наданих ПП "Зернопром" податкових деклараціях за березень 2013 року.

Позовні вимоги підприємство обґрунтовує тим, що зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України; що проведення звірки - це дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається довідка. Податковим органом в межах спірних правовідносин проведена документальна перевірки без дослідження первинних документів, на підставі яких товариство сформувало дані свого податкового обліку.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 26.06.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013, позов задовольнив частково: визнав неправомірними дії ДПІ щодо формування в акті від 08.05.2013 № 519/22.5/32908536 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Зернопром" з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року" висновків, що проведеною звіркою ПП "Зернопром" неможливо підтвердити реальність проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року та ПП "Зернопром" документально не підтверджено господарські відносини із покупцями за березень 2013 року; зобов'язав ДПІ відновити в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів "Податковий блок" показники звітності ПП "Зернопром", що містяться у наданих підприємством податкових деклараціях за березень 2013 року; в іншій частині позовних вимог відмовив.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що: податковий орган не дотримався вимог та порядку щодо оформлення результатів проведення зустрічних звірок; сам по собі акт про неможливість проведення зустрічної звірки не відповідає встановленій формі та змісту, вказаним актом відповідно до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236, не передбачено зазначення інформації про порушення платником податків норм податкового законодавства, щодо якого виявилось неможливим провести зустрічну звірку. Відтак внесення змін до інформаційної системи бази даних на підставі такого акту суперечить загальним засадам оподаткування та нормам Податкового кодексу України.

ДПІ подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач зазначає, що дії контролюючого органу щодо проведення звірки є одним із видів заходу податкового контролю відповідно до статті 62 Податкового кодексу України, а складений акт не породжує для підприємства жодних прав та обов'язків з огляду на те, що не є актом індивідуальної дії.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02.12.2013 № К/800/59718/13 відкрив касаційне провадження у цій справі.

Позивач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу відповідача.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2106 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 12.11.2018 касаційну скаргу відповідача прийняв до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомленням сторін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що за наслідками податкового контролю, підстави якого передбачені пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ДПІ 18.04.2014 складено акт № 519/22.5/32908536 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Зернопром" з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року", у висновках якого зазначено про те, що проведеною звіркою підприємства неможливо підтвердити реальність проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року та документально не підтверджено господарські відносини із покупцями за березень 2013 року.

Висновки, викладені у зазначеному акті, стали підставою для коригування показників податкової звітності підприємства в автоматизованій системі (АС) ""Податковий блок".

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України (у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункти 62.1.2, 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Згідно зі статтею 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За правилами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючи органи мають право проводити проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 затверджено Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок та з метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, якими визначено механізми дії податкового органу у разі необхідності здійснення такої звірки.

Відповідно до пункту 4.4 розділу 4 зазначених Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Із змісту позовної заяви вбачається, що платник податків фактично оскаржує висновки акта про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду і вирішення справи) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

У свою чергу акт про неможливість проведення зустрічної звірки засвідчує лише факт відсутності проведення зустрічної звірки, а відтак дії зі складання такого акту як власне і висновки такого акту не породжує для платника податків настання будь - яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси у розумінні пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду і вирішення справи).

Внесена до інформаційних систем на підставі такого акта інформація використовується органами доходів і зборів для інформаційно-аналітичного забезпечення їх діяльності та не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах від 17.11.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандзембуд" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, а також у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Латустрейд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскільки суди попередніх інстанції неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову повністю.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 349, статті 351, частин першої та п'ятої статті 355, статтями 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дії Державної податкової інспекції у місті Полтаві Полтавської області Державної податкової служби щодо формування в акті від 08.05.2013 № 519/22.5/32908536 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Зернопром" з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року" висновків, що проведеною звіркою ПП "Зернопром" неможливо підтвердити реальність проведених господарських відносин із платниками податків за березень 2013 року та ПП "Зернопром" документально не підтверджено господарські відносини із покупцями за березень 2013 року; зобов'язання Державної податкової інспекції у місті Полтаві Полтавської області Державної податкової служби відновити в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів "Податковий блок" показники звітності ПП "Зернопром", що містяться у наданих підприємством податкових деклараціях за березень 2013 року; в цій частині у задоволенні позову Приватного підприємства "Зернопром" відмовити.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду