Справа № 295/15110/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Чішман Л.М.

Секретаря Білінської Л.С.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання постанови протиправною та її скасування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил №0738/10100/17 від 22.11.2017 року відносно ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. В обґрунтування позовних вимог вказав, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

29.01.2018 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1, в якому відповідач вказав, що вважає позов безпідставним, небгрунтованим, товари повністю вироблені підприємствами з місцезнаходженням на тимчасово окупованій території України ВЕЗ Крим, не підпадають під норми міжнародних угод (договорів), що регулюють питання міжнародного обігу товарів, такі товари вважаються товарами походження з України та вільно переміщують на іншу територію України без застосування будь якого мита, передбаченого главою 42 Митного кодексу України, за умови подання сертифікату про походження товару з України, що видається торгово-промисловими палатами на іншій території України. Також відповідач вказав, що в діях ОСОБА_1, які полягали у зазначенні в митних деклараціях з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх роміру неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, що є порушенням митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, при цьому зазначив, що митний орган керується законодавством на власний розсуд, вибірково не застосовуючи в повному об»ємі всі норми права, які підлягають до даних правовідносин, а саме ст.ст.38-39 МК України. Наголосив, що здійснював декларування на підставі інформації, зазначеної у наданих йому документах, під час проведення митного оформлення у ОСОБА_2 митниці ДФС не виникло будь-яких зауважень, при оформленні саме митним органом надано митну тарифну преференцію.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував, щодо задоволення позову, посилався на те, що митним органом законно та обґрунтовано притягнуто до відповідальності позивача в справі про порушення митних правил.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 22.11.2017 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №0738/10100/17, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 139 192,44 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 07.07.2017 року до ОСОБА_2 митниці ДФС надійшла відповідь Таганрозької міжрайонної торгово-промислової палати від 07.07.2017р. №331 на запит ОСОБА_2 митниці ДФС від 10.04.2017р. №264/10/06-70-20 щодо підтвердження факту видачі сертифікатів про походження товарів форми СТ-1 № RUUA НОМЕР_1 (бланк 4527077) від 22.12.2015р., № RUUA НОМЕР_2 (бланк 4527076) від 22.12.2015р., № RUUA НОМЕР_3 (бланк 4527075) від 22.12.2015р., № RUUA НОМЕР_4 (бланк 4527074) від 22.12.2015р., №RUUA НОМЕР_5 (бланк 4527118) від 25.12.2015р., №RUUA НОМЕР_6 (бланк 4527117) від 25.12.2015р., № RUUA НОМЕР_7 (бланк 4527112) від 24.12.2015 р., № RUUA НОМЕР_8 (бланк 3132791) від 26.08.2015р., № RUUA НОМЕР_9 (бланк 4527113) від 24.12.2015р., № RUUA НОМЕР_10 (бланк 3132964) від 19.11.2015 р., № RUUA НОМЕР_11 (бланк 3132979) від 26.11.2015 р., № RUUA НОМЕР_12 (бланк 3132962) від 18.11.2015 р., які надавались ТОВ "Павер Фіш" () при митному оформленні товару "Хамса морожена...".

В ході опрацювання інформації, отриманої від Таганрозької міжрайонної торгово-промислової палати було встановлено, що для митного оформлення в режим «імпорт» із застосуванням преференційного режиму на умовах вільної торгівлі, ОСОБА_1 директором та декларантом ТОВ "Павер Фіш" () до ОСОБА_2 митниці ДФС було подано митні декларації: №101060000/2015/022553, 101060000/2015/ 022486, 101060000/2015/ 022493, 101060000/2015/ 022464, 101060000/2015/ 022569, 101060000/2015/ 022565, 101060000/2015/ 022560, 101060000/2015/ 013274, 101060000/2015/ 022542, 101060000/2015/ 019944, 101060000/2015/ 020481, 101060000/2015/ 019948, зовнішньоекономічні контракти №5 від 21.12.15р., № 10 від 22.12.2015р., № 13/08/2015 від 13.08.2015 р.укладені між ТОВ "Павер Фіш" в особі директора ОСОБА_1 та компанією ООО РП "Русский берег" (Ростовская обл., Неклиновский р-н, с. Николаевка, ул.Таганская, 22, РФ) в особі директора ОСОБА_5, інвойси № 191 від 21.12.15 р., № 190 від 21.12.15 р., № 189 від 21.12.15 р., № 188 від 21.12.15 р., № 187 від 21.12.15 р., № 203 від 22.12.15 р., №202 від 22.12.15 р. , № 201 від 22.12.15р., №91 від 16.11.15 р., № 106 від 23.11.15 р., № 99 від 17.11.15 р., № 35 від 19.08.15 р. на товар «Хамса морожена...», продавець ООО РП "Русский берег" (Російська Федерація), покупець ТОВ "Павер Фіш".

У постанові заступник начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 дійшов висновку про те, що до товару «хамса морожена» не може застосовуватись преференційний режим на умовах вільної торгівлі, сертифікати про походжання товару форми СТ-1, видані Таганрозькою міжрайонного торгово-промисловою палатою, в яких зазначено, що «Хамса морожена» цілком вироблена в Російській Федерації, не дають підстав для застосування преференційного режиму оподаткування відповідно до міжнародних угод про вільну торгівлю України з країнами СНД.

Також у постанові зазначено, що згідно з Актами експертиз, для оформлення сертифіката країни походження товару № від 24.12.15, № НОМЕР_13 від 22.12.15, № від 25.12.15, № НОМЕР_14 від 18.11.15, № НОМЕР_15 від 26.11.15, № НОМЕР_16 від 19.11.15, № НОМЕР_17 від 26.08.15 отриманими листом Таганрозької міжрайонної торгово-промислової палати від 07.07.2017 №331 встановлено, що експортер ООО РП "Русский берег" придбало хамсу свіжоморожену у підприємств виробників та підприємств що знаходяться на території ВЕЗ "Крим", а саме: ООО «ССВ» (м. Севастополь, АР Крим), ООО «ТД «СЕВРИБА» (м. Сімферополь, АР Крим), ООО «Голден Фиш» (м. Севастополь, АР Крим), ООО «Морской колокол» (м. Севастополь, АР Крим), ИП «ОСОБА_6П.» (м. Керчь, АР Крим), ООО МК «Транссервис» ( м. Сімферополь, АР Крим), ООО «Динерс» (м. Севастополь, АР Крим).

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов»язана з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 495 МК України посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 498 МК України встановлено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов»язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно до ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, платити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів. Крім того, відповідно до положень ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених цій декларації.

Проте, відповідачем не надано суду належних та переконливих доказів про те, що позивача було повідомлено про день, час та місце розгляду справи та останній був присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил № 0738/10100/17, відповідачем не надано суду доказів про те, що на момент складання митних декларацій позивачем, у останнього були чи могли бути в наявності акти експертиз, для оформлення сертифіката країни походження товару № від 24.12.15 р., № НОМЕР_13 від 22.12.15 р., № від 25.12.15 р., № НОМЕР_14 від 18.11.15 р., № НОМЕР_15 від 26.11.15 р., № НОМЕР_16 від 19.11.15 р., № НОМЕР_17 від 26.08.15 р., Таганрозької міжрайонної торгово-промислової якими встановлено, що експортер ООО РП "Русский берег" придбало хамсу свіжоморожену у підприємств виробників та підприємств що знаходяться на території ВЕЗ "Крим", а саме: ООО «ССВ» (м. Севастополь, АР Крим), ООО «ТД «СЕВРИБА» (м. Сімферополь, АР Крим), ООО «Голден Фиш» (м. Севастополь, АР Крим), ООО «Морской колокол» (м. Севастополь, АР Крим), ИП «ОСОБА_6П.» (м. Керчь, АР Крим), ООО МК «Транссервис» ( м. Сімферополь, АР Крим), ООО «Динерс» (м. Севастополь, АР Крим), вказані обставини підтверджені представником відповідача в судовому засіданні.

Аналіз статті 485 МК України дає підстави зробити висновок, що притягнення до відповідальності за дане правопорушення в даному конкретному випадку можливе лише за сукупності певних елементів, а саме: заявлення неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, а також наявність прямого умислу на вчинення таких дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

За змістом ст.10 КупАП наявність умислу є необхідною в усіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні їх шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

У п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки заповнюючи митні декларації та зазначаючи країну походження, позивач керувався інформацією, яка була зазначена у наданих йому документах. Крім того, під час проведення митного оформлення у ОСОБА_2 митниці ДФС не виникло будь-яких зауважень при оформленні та саме митним органом надано митну тарифну преференцію, внаслідок чого підстав вважати, що позивачем умисно недостовірно вказано країну походження товару не має, а тому постанова є протиправною та підлягає до скасування.

Крім того, враховуючи норми ст. 62 Конституції України відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дає підстави визнати відсутність у позивача порушення норм Митного кодексу України

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.11.2017 року заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил № 0738/10100/17 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

ПозивачОСОБА_1, прож.10002, м.Житомир. АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_18

Відповідач ОСОБА_2 митниця Державної фіскальної служби України, місцезнаходження 10003, м.Житомир, вул. Перемоги, 25

Суддя Л.М. Чішман