Справа № 161/8202/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2910/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВзОПД батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кушея Сергія Ігоровича про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Івасюта Л.В.,

час ухвалення рішення - 04.10.2018 року, 15:57 год.,

місце ухвалення рішення - м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 04.10.2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ВзОПД батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кушея С.І. про скасування постанови.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.10.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до абз.3 п.1.30 ст.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Жодних порушень Правил дорожнього руху він не вчиняв з тієї причини, що здійснив обгін поодинокого попутного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, а саме: 20 км/год. На момент настання цієї події працівниками патрульної поліції не були відібрані показання свідків у даній справі. Разом з цим, транспортний засіб, який він обганяв також не було зупинено. У постанові, яку виніс інспектор ВзОПД 3 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Кушей С.І., зазначено, що він здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю. Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, обмежена оглядовість - це видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами. Однак, у момент здійснення ним обгону попутного транспортного засобу оглядовість не була обмежена ні попутними транспортним засобом, ні будь-якими придорожніми об'єктами. Будь-яких належних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, окрім показів інспектора ВзОПД 3 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Кушея С.І., які не можуть братись до уваги при вирішенні справи, відповідач у справі не зазначив, а суб'єктивна думка чи припущення працівника поліції, а також його бажання за будь-яких умов притягнути його до адміністративної відповідальності, не можуть бути належними та достатніми доказами, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, вважає, що суд першої інстанції неправомірно переклав обов'язок доказування на нього.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанову складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КпАП України має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.2 ст. 122 КпАП України. Правомірними є дії поліцейського, передбачені ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», такі як зупинення транспортного засобу та перевірка документів особи, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, що було застосовано до позивача, оскільки було виявлено вчинення останнім правопорушення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції а вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Постановою БР № 493836 від 13.05.2018р. , складеною інспектором ВзОПД з батальйону УПП у Львівській області, лейтенантом поліції Кушеєм С.І. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України.

Із цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.05.2018р. о 16год. на ділянці дороги Київ-Чоп М06, 581км, з обмеженою оглядовістю, здійснив обгін, а саме: на крутому повороті, чим порушив п.14.6г Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306)

Абз. 1 п. 1.5. Розділу 1 Правил №1306 передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків

П. 1.9. Розділу 1 Правил №1306 визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.14.6 г Правил дорожнього руху України забороняється обгін втч на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КпАП України та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) / судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив. Вказує, те, що здійснив обгін поодинокого попутного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, а саме: 20 км/год. здійснив обгін поодинокого попутного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, а саме: 20 км/год. Доказів щодо іншого представник відповідача суду не надав.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, обмежена оглядовість - це видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами.

Проте відповідачем не доведено, що у момент здійснення позивачем обгону попутного транспортного засобу оглядовість була обмежена попутними транспортним засобом, чи будь-якими придорожніми об'єктами. Інших даних, на підставі яких відповідач зробив висновок про обмеженість оглядовості даної ділянки дороги теж не наведено.

Колегія суддів зазначає, що лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Колегія суддів зауважує, що твердження суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів відсутності факту правопорушення, спростовується приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно з якими, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КпАП України, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Відтак, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року у справі № 161/8202/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №493836 від 13 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула

Повний текст постанови виготовлений 26 листопада 2018 року.