Справа № 554/5013/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 554/5013/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.10.2018 р. (ухвалено суддею Микитенко В.М.) по справі № 554/5013/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспекторів роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекторів роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, ОСОБА_3, в якому просила: скасувати постанову серії ВР № 249433 від 14.06.2018 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень; визнати протиправними дії лейтенанта ОСОБА_1 та ОСОБА_3, працюючих в патрульній поліції м. Полтава.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.10.2018 р. позов задоволено частково, а саме: скасовано постанову ВР №249433 від 14.06.2018 р. про накладення на позивачку стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому КУпАП); закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.10.2018 р. та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Закону України Про національну поліцію, КУпАП; Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не зявилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 14.06.2018 р. інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 винесено постанову серя ВР № 249433, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що ОСОБА_2 14.06.2018 р. о 03.06 год. по вул. Соборності, 33 в м. Полтаві, керуючі транспортним засобом Volkswagen CADDY, державний номер НОМЕР_1 перед перестроюванням в праву смугу руху не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушила п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому Правила).

Не погоджуючись із вищевказаною постановою та діями відповідачів у справі про адміністративне правопорушення, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки вона винесена із порушенням вимог чинного законодавства, а протиправність дій відповідачів не доведена позивачкою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до підпункт б пункту 9.2 розділу 9 Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 254 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судовим розглядом встановлено, що в оскаржуваній постанові, в порушення ст. 283 КУпАП, не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Крім того, відповідач у якості доказів до оскаржуваної постанови посилається на додатки відеозаписи № ВІ00133, № ВІ00064, № ВІ00075, а у відеозапису подій вказані інші відеозаписи № ВІ0064 та № ВІ0133.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 249433 від 14.06.2018 р. складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 р. (справа № 337/3389/16-а).

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.10.2018 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 271, 286, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.10.2018 р. по справі № 554/5013/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6