Справа № 489/6372/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року

Київ

справа №489/6372/16-а

адміністративне провадження №К/9901/22117/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області (правонаступник управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва; далі - управління ПФУ) на постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 лютого 2017 року (суддя Кокорєв В.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року (судді Шевчук О.А., Зуєва Л.Є., Федусик А.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача із відмови прийняти рішення про перерахунок його пенсії з урахуванням надбавок, премій, матеріальної допомоги та інших виплат.

Позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо не включення при призначенні пенсії позивачу до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ); визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20 грудня 2016 року № 103/1; зобов'язати відповідача здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з моменту призначення пенсії, з урахуванням інших видів виплат (сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески), згідно з довідками, які були подані ним при призначенні пенсії та згідно з довідкою від 28 листопада 2016 року № 7770/04-02 зі збереженням 87 % нарахування пенсії.

Ленінський районний суд міста Миколаєва постановою від 06 лютого 2017 року позов задовольнив частково: визнав протиправними дії управління ПФУ щодо не включення при призначенні пенсії ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ; визнав протиправним та скасував рішення управління ПФУ від 20 грудня 2016 року № 103/1; зобов'язав управління ПФУ здійснити донарахування та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 23 червня 2016 року, з урахуванням інших видів виплат (сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески) згідно з довідками про заробітну плату ОСОБА_1, які були подані ним при призначенні пенсії та згідно з довідкою від 28 листопада 2016 року № 7770/04-02 із розрахунку 87 % від суми заробітку.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Управління ПФУ не погодилося із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування та постановлення нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті рішень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

У запереченнях на касаційну скаргу представник позивача просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди встановили, що позивач знаходиться на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 3723-ХІІ з 24 грудня 2010 року.

07 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 5000 про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Управління ПФУ рішенням від 20 грудня 2016 року № 103/1 відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії з огляду на те, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади не включаються до складових заробітної плати, тому останні не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії позивача.

Листом від 21 грудня 2016 року управління ПФУ повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21 314а14) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, прийнятий за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії сум виплат, з яких бути фактично нараховані та сплачені страхові внески, то висновок судів першої й апеляційної інстанцій про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, на які нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути включені до складу заробітної плати державного службовця і враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Разом з тим, стосовно компенсації за невикористані дні відпустки, Верховний Суд висловив правову позицію (зокрема, постанова від 01 березня 2018 року, справа № 348/1408/17), згідно з якою грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час, тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків і має компенсаційний характер, пов'язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Таким чином, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців згідно Закону №3723-ХІІ, з якої обраховується пенсія, а має інше правове призначення.

У цій справі суди правильно встановили фактичні обставини і визначили правове регулювання описаних вище спірних правовідносин, однак, попри це, хибно застосували до цих правовідносин норми матеріального права стосовно грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Відповідно до частин першої - третьої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, касаційна скарга управління ПФУ є обґрунтованою в частині і підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341, 342, 345 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо не включення при призначенні пенсії ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку суму компенсацій за невикористану відпустку;

- зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити донарахування та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 23 червня 2016 року, з урахуванням компенсацій за невикористану відпустку згідно з довідками про заробітну плату ОСОБА_1, які були подані ним при призначенні пенсії та згідно з довідкою від 28 листопада 2016 року № 7770/04-02 із розрахунку 87 % від суми заробітку.

Прийняти нову постанову, якою в зазначеній частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 489/6372/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко