Справа № 727/11858/18
Суддя: Мамчин П. І.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/224/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Мамчина П.І.

секретар: Ястремська Т.Г.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Хмельницькій області Байдака Ігоря Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до поліцейського УПП в Хмельницькій області Байдака Ігоря Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 24 жовтня 2018 року поліцейським УПП у Хмельницькій області інспектором лейтенантом поліції Байдак І.І., щодо нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 687243.

Відповідно до винесеної постанови він був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст.122 КУпАП України. В постанові зазначено, що він керуючи транспортним засобом не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 руху по смугах, а саме здійснив рух, що дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

24 жовтня 2018 року опівночі він проїжджав смт. Летичів на автомобілі марки Опель, номерний знак НОМЕР_1 219. Його обігнав поліцейський автомобіль та зробив вимогу щодо його зупинки. Працівники поліції не представившись, попросили надати документ на транспортний засіб. Першою причиною зупинки поліцейський вказав, що він поспішав, після паузи він змінив свою версію, сказавши, що він проїхав на жовте світло світлофора, на що він заперечив, так як проїхав на зелене світло, що може підтвердити ОСОБА_3, який перебував на той момент разом з ним в автомобілі. Після чого інспектор пред'явив відео з мобільного телефону на якому не зрозуміло, ні яке світло світлофору світить і що за машини зображені на даному відео. Так як на вулиці була пізня ніч та йшов дощ - відео не якісне і побачити, що за транспортний засіб, з яким номерним знаком, на яке світло проїхав, визначити неможливо. Потім інспектор відійшов до патрульного автомобіля і через деякий час приніс йому постанову в якій було вказано скоєння ним порушення ПДР. При цьому сказав, що виписав мінімальний штраф за те, що він здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, що стало вже третьою версією порушення. Але це не відповідало дійсності. На його прохання надати пояснення, інспектор відмовив.

30 жовтня 2018 року він отримав постанову, з якої довідався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того вказав, що при винесенні постанови інспектором поліції не було ознайомлено його з правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, постанову він не підписував, був позбавлений права надати пояснення.

Просить скасувати постанову серії ЕАВ № 687243 від 24.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, надіслав на адресу суду клопотання про залишення позову без руху, у зв*язку з тим, що позивачем не сплачений судовий збір.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши докази та письмові пояснення, вважає, позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 24.10.2018р. інспектором роти батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Байдаком І.І. прийнято постанову серії ЕАВ № 687243, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови позивач, керуючи автомобілем маркиОпель, номерний знак НОМЕР_1 в смт Летичів не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 рух по смугах, а саме здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 24 жовтня 2018 року він їхав в якості пасажира в автомобілі разом з позивачем. Біля 12 години ночі, в смт. Летичів їх зупинили працівники поліції. Причиною зупинки спочатку було те, що вони поспішали, потім те, що проїхали на заборонений сигнал світлофора, а кінцевим варіантом - рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч. При цьому вказав, що працівники поліції не представилися, ніякі права водію не роз*яснили, пояснення він ніякі не надавав.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, не надано доказів того, що позивач ОСОБА_1 здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч. Крім того, суду не надано відеодокази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено саме ч.1 ст.122 КУпАП. Клопотання, яке надійшло на адресу суду про залишення позову без руху, у зв*язку з несплатою судового збору, судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до ст.. 288 ч.4 КпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі вищенаведеного ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 251, 252, 254, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 687243 від 24.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП України.

Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КпАП України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Мамчин П.І.