Справа № 173/1715/18(2-а/173/26/2018)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

26 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 173/1715/18(2-а/173/26/2018)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.В..

за участю: позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Макєєва Артема Миколайовича

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Петрюк Т.М.), прийняте у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Макєєва Артема Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача в частині зупинки транспортного засобу КАМАЗ 55102 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який рухався близько 13 годин 09.07.2018 року в м. Кременчук вул.. Академіка Герасимовича, 68 Полтавської області, визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, а саме постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №475887 від 09.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 425 грн.., стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди за втрачений час у розмірі 1 гривні, стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 гривні.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивача було незаконно зупинено співробітниками поліції в м. Кременчук. Позивачу не було повідомлено про причини зупинки, відповідач лише вимагав надати йому документи позивача. Позивач виконав незаконні вимоги співробітника патрульної поліції, після чого відповідач повідомив йому, що вбачає ознаки алкогольного або наркотичного сп'яніння, та запропонував пройти освідчення у медичному закладі. Позивач знову виконав незаконні вимоги відповідача, за наслідками проходження медичного обстеження ознак алкогольного сп'яніння виявлено не було. Також позивач зазначає, що зупинившись на вимогу відповідача ним було одразу увімкнено світлову аварійну сигналізацію. Після розмови з відповідачем, наданням йому документів, з метою виїзду на освідчення до медичного закладу, позивачем було припарковано автомобіль, та відповідно світлової аварійної сигналізації під час паркування він не вмикав. Відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу вже в 15.01 годині, тобто в той час позивач не керував автомобілем, а залишив авто припаркованим. Також, позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено конкретне місце скоєння адміністративного правопорушення, не вказано в чому саме полягає порушення, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення. На думку позивача постанова ґрунтується на припущеннях, а не на встановлених належним чином обставинах справи.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову, винесену інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Макєєвим Артемом Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закрито справу про адміністративне правопорушення. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рушенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених вимог та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розгляд даної справи судом першої інстанції було здійснено у відсутність відповідача, без надання йому можливості подати відзив на адміністративний позов та докази по справі про адміністративне правопорушення. Так, на адресу батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області надійшла повістка про виклик до суду відповідача, ухвала суду першої інстанції від 20.08.2018 року та адміністративний позов з додатками. Відповідачу було надано право в 15денний строк подати відзив на адміністративний позов. До суду першої інстанції було направлено довідку за підписом командира Батальйону про те, що відповідач позбавлений можливості виконати вимоги суду та з'явитись до суду у зв'язку з тим, що він знаходиться у відрядженні з 01.08.2018 року по 29.10.2018 року. Судом вказані факти проігноровано та проведено розгляд справи у відсутність відповідача та без врахування його правової позиції по даній справі. Відповідач також зазначає, що рішенням Кременчуцького виконавчого комітету 580, з метою збереження стану дорожнього покриття в умовах підвищеного рівня температурного режиму повітря, заборонено рух вантажних автомобілів в м. Кременчук з 9 години ранку до 21 години при температурі повітря більше 28 градусів, загальною вагою вище 24 т. і навантаженням на вісь більше 7 тон шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків. Під час патрулювання 09.07.2018 року по вул.. Академіка Герасимовича, 68 у м. Кременчуці було зупинено транспортний засіб КАМАЗ під керуванням позивача, якому відповідач представився та повідомив про причину зупинки. В порушення пп. 9.9 б п. 9 ПДР України позивач зупинившись на вимогу патрульного поліцейського не увімкнув світлову сигналізацію. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз'яснено права, а під час розгляду справи було прийнято до увагу усні пояснення водія. Постанова складена за наслідками розгляду справи відповідає вимогам закону, містить всі необхідні відомості, є законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.07.2018 року відповідачем прийнято у відношенні ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №475887 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Відповідно до зазначеної постанови 09.07.2018 року о 14.46.46 в м. Кременчук за адресою вул.. Герасимовича, 68 водій керуючи транспортним засобом КАМАЗ 55102 днз НОМЕР_1, не ввімкнув аварійний світловий сигнал під час зупинки на вимогу поліцейського, чи порушив п.п. 9.9 б п. 9 ПДР України., відповідальність за правопорушення передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи постанову протиправною позивач звернувся з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення. В свою чергу позивачем доведено, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була складена не в момент зупинки автомобіля, а на час його стоянки.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 9.9 б п. 9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 даного кодексу, а також накладати адміністративні стягнення.

Відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст.122 КУпАП, розглядаються за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою, чергу наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Як видно з наданого відповідачем до матеріалів справ відеозапису з місця події, позивач керуючи транспортним засобом КАМАЗ 55102 днз НОМЕР_1, не ввімкнув аварійний світловий сигнал під час зупинки на вимогу поліцейського.

Тобто, факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху зафіксований на відеозаписі, та є підтвердженим доказами, визначеними ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, з урахуванням наявності в матеріалах справи доказу, який безумовно підтверджує факт порушення позивачем п.п.9.9б п. 9 ПДР України, суд вважає, що відповідачем правомірно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн..

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем неправильно зазначено в постанові час вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є факт вчинення нею адміністративного правопорушення. Юридична відповідальність наступає за наявності у особи вини у вчиненні правопорушення, та має невідворотній характер, тому недоліки в зазначені точного часу вчинення правопорушення, за наявності доказів його вчинення, не можуть слугувати підставою для звільнення порушника від визначеної законом відповідальності.

Щодо доводів позивача про незаконність його зупинки відповідачем та неповідомлення йому причин зупинки, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи спростовуються встановленими обставинами справи та наданими відповідачем доказами, оскільки з відеозапису з місця події видно, що після зупинки водія, співробітник полії представився та повідомив причини зупинки. Більш того, на виклик позивача прибула ще одна особа, яка назвала себе громадянином України та вимагала пояснень від співробітників поліції. На вимогу цієї особи, в присутності водія, патрульними поліцейськими повторно було повідомлено про причини зупинки та названо звання, прізвища ім'я та по-батькові відповідача, номер його жетона та реквізити посвідчення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, також, з урахуванням правомірності дій відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що інші позовні вимоги ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від аналізованих.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено також порушення вимог норм процесуального законодавства, а саме: розглянуто справу без повного та всебічного встановлення обставин справи, а рішення прийнято без належного повідомлення відповідача, який перебував у службовому відрядженні з 01.08.2018 року по 29.10.2018 року, про час та місце розгляду справи. Вказані порушення є безумовною підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови в силу ст. 317 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Макєєва Артема Миколайовича - задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року в адміністративній справі №173/1715/18 (2а/173/26/2018) - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 26 листопада 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук