Справа № 607/14034/18
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2018 Справа №607/14034/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Костиник О.П., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Кондрат Л.Р. у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області у якому просить скасувати постанову серії ЕАА №479828 від 12 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП та визнання дій відповідача протиправними. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 12 липня 2018 року поліцейським УПП в Тернопільській області Шипка Х.Б. складена постанова серії ЕАА №479828, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Його визнано винним у тому, що 12 липня 2018 року в м.Тернополі на вул.Руська він, керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено»» і п.33 Правил дорожнього руху. З постановою він не згідний, оскільки зазначене у ній не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджене належними доказами, а дії працівників поліції є неправомірними. Він працює начальником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області та, виконуючи повноваження Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області щодо додержання вимог природоохоронного законодавства на території Тернопільської області, в тому числі м.Тернополя, 12 липня 2018 року керував службовим автомобілем спеціалізованого екологічного контролю «FORD TOURNEO CONNECT», р.н.НОМЕР_1, яким їхав в районі центрального стадіону. Одержавши повідомлення про те, що за адресою м.Тернопіль вул.Руська, 25 в дворі будинку працює техніка і біля дитячого майданчика знищуються зелені насадження, знаючи, що до нього терміново неможливо доїхати в обхід знаків «Рух заборонено» з обох сторін, розуміючи, що дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також, на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні він поїхав через центр міста Тернополя. З вікна автомобіля побачив, що за адресою м.Тернопіль, вул.Руська, 25 в дворі будинку біля дитячого майданчика проводяться роботи і поїхав у напрямку до місця роботи за адресою м.Тернопіль вул.Шашкевича, 3, щоб терміново організувати перевірку правомірності вчинення дій під час проведення вказаних вище робіт. На вимогу поліції він здійснив зупинку біля церкви по вул.Зацерковна, 22 і надав всі необхідні документи. Пояснював причину, чому поїхав саме тим маршрутом. Однак, працівник поліції не врахувала його пояснень.

Представник відповідача Кондрат Л.Р. подала відзив на позовну заяву у якому вказала, що згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306. Відповідно до п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Як вбачається з оскаржуваної постанови позивач 12 липня 2018 року в 09 год. 15 хв., керуючи автомобілем «FORD TOURNEO CONNECT» д.н.з.НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» на вулиці Руська у м.Тернополі, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України. У місті Тернополі за перехрестям вулиць Руської та Січових Стрільців встановлений дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Згідно чинних Правил дорожнього руху вказаний знак застосовується для заборони руху всіх транспортних засобів на окремих ділянках дороги, вулиці, пішохідної зони тощо і встановлюється на кожному в'їзді на ділянку дороги або на територію, де вводиться заборона. Дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, а також на транспортні засоби, що обслуговують громадян, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Зона дії знаку 3.2. поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним. Пояснення позивача про отримання повідомлення щодо знищення зелених насаджень на вул.Руська, 25 у м.Тернополі вважаю такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності з тих підстав, що жодних належних доказів на підтвердження цього не було надано.

Відповідно до п. 8.4 (в) Правил заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмження в русі. Так, дорожній знак 3.2 («Рух механічних транспортних засобів заборонено») застосовується для заборони руху всіх механічних транспортних засобів і встановлюється на кожному в'їзді на ділянку дороги або територію, де вводиться заборона. Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов'язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі. Просить долучити до матеріалів справи диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відео реєстратора. Крім того, позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій інспектора щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Відповідно до вимог пп. 1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністратвиного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, тобто 704грн 80 коп.

Позивачем заявлено дві вимоги: одна - про скасування постанови, за яку судовий збір не сплачується, інша - вимога немайнового характеру, за яку необхідно сплатити судовий збір в сумі 704 грн 80 коп. Додаткові пояснення, доводи та заперечення будуть надані представником відповідача безпосередньо у судовому засіданні в порядку ч.3 ст.44 КАС України.

У судовому засіданні представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кондрат Л.Р. позов заперечила, посилаючись на мотиви вказані у відзиві.

Судом встановлено, що поліцейська УПП в Тернопільській області Шипка Х.Б. 12 липня 2018 року склала постанову серії ЕАА №479828 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12 липня 2018 року в м.Тернополі по вул.Руська, позивач керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів»», чим порушив вимоги п.33 ПДР України.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя керується верховенством права; Основними засадами судочинства є забезпечення доведеності вини, свобода в наданні суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на вказані у ньому мотиви. Тобто, ОСОБА_1 пояснив, що працює в екологічній інспекції. Під час руху службовим автомобілем спеціалізованого екологічного контролю «FORD TOURNEO CONNECT», р.н.НОМЕР_1, яким їхав в районі центрального стадіону він отримав повідомлення, про те, що за адресою м.Тернопіль вул.Руська, 25 в дворі будинку працює техніка і біля дитячого майданчика знищуються зелені насадження. Знаючи, що до нього терміново неможливо доїхати в обхід знаків «Рух заборонено» з обох сторін він поїхав через центр міста Тернополя. З вікна автомобіля він побачив, що за адресою м.Тернопіль, вул.Руська, 25 в дворі будинку біля дитячого майданчика проводяться роботи і поїхав у напрямку до місця роботи за адресою м.Тернопіль вул.Шашкевича, 3, щоб терміново організувати перевірку правомірності вчинення дій під час проведення вказаних вище робіт, але був зупинений поліцейським. Під час спілкування з інспектором поліції він намагався пояснити причину руху керованого ним автомобіля, в зоні дії знаку 3.2 ПДР, тобто що це по'язано з роботою. Проте, все відбувалося дуже швидко і його пояснення не було враховано.

До відзиву долучено викопіювання зі схеми організації дорожнього руху перехрестя вулиць Руська та Січових Стрільців у м.Тернополі, що підтверджує наявність дорожнього знаку 3.2; копію карти місцевості з онлайн сервісу Googl Mars у якій вказано місце розташування будинку №3 по вул.Шашкевича у м.Тернополі та диск DVD з якого вбачається, що ОСОБА_1 пояснював інспектору поліції причину руху керованого ним автомобіля у м.Тернополі по вул.Руська.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не надав доказу отримання повідомлення щодо знищення зелених насаджень на вул.Руська, 25 у м.Тернополі, а його пояснення спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності суд оцінює критично, оскільки демонстрація відеозапису в залі судового засідання підтверджує, що ОСОБА_1 пояснив інспектору про екстрений в'їзд у зону дії дорожнього знака 3.2 ПДР і це пов'язано з його роботою, але той не з'ясував у чому полягає така необхідність. При цьому, інспектор бачив, що ОСОБА_1 керує службовим автомобілем, тобто використовує його під час виконання своїх обов'язків, але не врахував цього, а отже і надано цьому правової оцінки. Крім цього, з оскаржуваної постанови вбачається, що її складено іншим інспектором поліції, тобто не тим, який спілкувався з водієм, що очевидно вплинуло на складання постанови і не врахування пояснень ОСОБА_1

Суд прийшов до висновку, що відповідачем не надано належних доказів за європейськими стандартами доказування «поза розумним сумнівом», які б спростовували доводи позивача, а сама лише постанова без інших допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення правопорушення. Отже, оскаржувана постанова складена без повного з'ясування всіх обставин справи та надання їм належної оцінки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, в силу вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Перелік судових рішень, які може ухвалити суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови. У справах про оскарження постанов щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд не наділений правом визнавати дії суб'єкта владних повноважень неправомірними. Оцінюючи докази у їх сукупності суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови і направлення справи на новий розгляд. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 8, 55, 62, 129 Конституції України, статтями 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, статтями 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (вул.Котляревського, 24 м.Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим від 12 липня 2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №479828 від 12 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, а справу направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Повне рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій