Справа № 805/3038/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Справа№805/3038/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування припису -

за участю представників сторін:

від позивача - Проніна А.І., довіреність

від відповідача - Кудлаєнко В.Г., довіреність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області у Донецькій області якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області № 1891 від 25.10.2017 року;

- визнати дії, пов'язані із проведенням перевірки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» і за результатами яких було складено акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.4-6/31 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.3-12/94 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.1-7/11 від 09.11.2017 року - протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позапланова перевірка була проведена на території смт. Райгородок, який віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, а отже проведення перевірки суперечить приписам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Позивач також зазначив, що про проведення позапланової перевірки позивача не було повідомлено.

Так, позивач зазначає, що про зазначену перевірку позивача ніхто не повідомляв, при проведенні перевірки ніхто з повноважних представників позивача не був присутнім. При цьому, представники відповідача під час проведення перевірки не розібралися із тим які позивачу дозволи необхідно отримувати, а які ні, згідно до постанови КМУ від 26.12.2011 року № 1107.

Між цим, позивач зазначає, що на підставі актів перевірки були відкриті кримінальні провадження по відношенню до ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» за порушення охорони праці та трудового законодавства, що призвело до жахливих наслідків, а саме було зупинено діяльність заводу на підставі того, що було описано асфальтобетонну установку та накладено на неї арешт у зв'язку із виявленими в акті порушеннями, а директора Підприємства звинуватити у вчинені злочину передбаченого ст. 272 КК України. Вказує, що заборона користування асфальтобетонною установкою зупиняє правомірну роботу підприємства і призводить до великих фінансових втрат для підприємства. Такі дії відповідача, призводять до банкрутства підприємства позивача оскільки завод не працює та терпить збитки. Таким чином, відповідачем було порушено принцип пропорційності під час проведення позапланового заходу.

Разом із цим, вказує, що позаплановий захід було проведено на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23.10.2017 року по справі №234/11033/17. Позивач зазначає, що чинний КПК не містить норми, яка безпосередньо регламентує можливість та порядок звернення слідчого та прокурора з клопотанням про проведення позапланової перевірки та компетенцію слідчого судді щодо вирішення такого питання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року відкрито провадження у справі № 805/3038/18-а, призначено підготовче судове засідання 31.05.2018 року.

25 травня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до змісту якого відповідач вказує на правомірність проведення позапланового заходу. Так, відповідач зазначив, що на виконання ухвали слідчого судді відповідачем було видано наказ та направлення на проведення позапланової перевірки та 31.10.2017 року посадовими особами ГУ Держпраці у Донецькій області за участю правоохоронних органів, понятих та громадянина ОСОБА_3, який на запитання слідчого заявив що він є представником ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» було розпочато позаплановий захід.

Також, представник відповідача зазначив, що перед початком здійснення позапланового заходу посадові особи ГУ Держпраці у Донецькій області пред'явили уповноваженій особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надали копію направлення, про що свідчить відповідний запис в уніфікованій формі акту перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта), затвердженої наказом Міністерства надзвичайних ситуацій від 11.08.2011 року № 826 та підтверджено підписом громадянина ОСОБА_3 Також, листом від 09.11.2017 року № НОМЕР_1 «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» повідомило, що ОСОБА_3 є представником за довіреністю. Враховуючи те, що суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа в останній день перевірки були відсутні, акт перевірки та припис було направлено рекомендованим листом, а на копії які залишилися в органі державного нагляду (контролю), поставлено відповідний вихідний номер і дата направлення листа.

Між тим, відповідач зазначає, що відповідно до п. 3 ст. Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) за рішенням суду.

Також, відповідач зазначає, що підставою відкриття кримінального провадження по відношенню до ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» стали в першу чергу не акти перевірки відповідача, а обшук слідчих прокуратури Донецької області під час якого були відсутні дозвільні документи. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

У підготовче судове засідання 31.05.2018 року з'явились повноважні представники сторін. Представником позивача долучено до матеріалів справи додаткові докази.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.06.2018 року на 15 год. 30 хв.

12 червня 2018 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника на лікарняному.

13 червня 2018 року у підготовче судове засідання з'явився повноважний представник відповідача та надав додаткові докази по справі.

Підготовче судове засідання відкладено до 22.06.2018 року.

22 червня 2018 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника на лікарняному.

А також, 22.06.2018 року від представника позивача надійшов уточнений адміністративний позов, з урахуванням якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області № 1891 від 25.10.2017 року;

- визнати дії, пов'язані із проведенням перевірки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» і за результатами яких було складено акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.4-6/31 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.3-12/94 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.1-7/11 від 09.11.2017 року, припис Головного управління Держпраці у Донецькій області № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року - протиправними;

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Донецькій області №5.1-7/11 від 09.11.2017 року.

Приписами частини 1 статті 137 КАС України встановлено, що позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Як вбачається із уточненого позову, позивачем заявлено нову вимогу до відповідача, а саме: визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Донецькій області № 5.1 - 7/11 від 09.11.2017 року, що не суперечить ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, про визнання протиправними дії - залишено без руху у відповідності до ч. 13 ст. 171 КАС України та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26 червня 2018 року за допомогою засобів поштового через відділ документообігу та архівної роботи суду від представника позивача надійшов уточнений адміністративний позов.

На виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року, представником позивача через відділ документообігу та архівної роботи суду надані докази її виконання. Враховуючи викладене, подальший розгляд справи здійснюється судом з урахуванням уточнених позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року продовжено розгляд адміністративної справи № 805/3038/18-а у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.07.2018 року.

12 липня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, представником позивача надано клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення сторін до 06.09.2018 року.

Окрім того, 12.07.2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, представником Головного управління Держпраці у Донецькій області також надано клопотання про зупинення провадження у справі № 805/3038/18-а для надання часу для примирення сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року провадження у справі № 805/3038/18-а зупинено для надання сторонам часу для примирення до 06.09.2018 року.

06 вересня 2018 року через відділ документообігу та архівної представником позивачем надана заява про відкладення розгляду справи № 805/3038/18-а у зв'язку із зайнятістю в іншому процесі в Краматорському міському суді по справі № 234/4314/18-а.

Окрім цього, представником відповідача через відділ документообігу та архівної роботи суду надана заява про розгляд судового засідання, призначеного на 06.09.2018 року о 13:00 год. у порядку письмового провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року поновлено провадження у справі № 805/3038/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, припису, про визнання протиправними дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання по справі № 805/3038/18-а за позовом ТОВ Сєвєродонецький асфальтобетонний завод до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, припису, про визнання протиправними дії до 18.09.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року відкладено підготовче судове засідання по справі № 805/3038/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, припису, про визнання протиправними дії до 16.10.2018 року та визнано явку сторін у судове засідання обов'язковою.

16.10.2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду повноважним представником відповідача надано клопотання про розгляд справи, призначеної на 16.10.2018 року провести без участі представника відповідача. Окрім того, зазначено, що проти переходу до розгляду справи по суті та визначення дати такого розгляду відповідач не заперечує.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.11.2018 року.

У судове засідання 13 листопада 2018 року до суду з'явились повноважні представники сторін. Разом з цим в судовому засіданні було оголошено перерву до 16.11.2018 року на 13 год. 20 хв.

В судове засідання 16.11.2018 року з'явились повноважні представники сторін та підтримали свої вимоги, викладені в уточненій позовній заяві та у відзиві та додаткових запереченнях наданих до суду.

Крім того, представником позивача було надано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000038 від 30.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 272 КК України та копію штатного розпису, а саме список працівників ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» станом на 31 жовтня 2017 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23.10.2017 року по справі №234/11033/17 було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області юриста 1 класу Оголя В.М. про надання дозволу на проведення перевірки з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000083 від 25.01.2017 року; надано дозвіл Головному управлінню Держпраці у Донецькій області (м. Покровськ, вул.Прокоф'єва, 82) на проведення їх співробітниками позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки на території асфальтобетонного заводу розташованому за адресою: Донецька область, Слов'янський район, смт. Райгородок, провулок Куйбишева, земельна ділянка 1-А, підприємницьку діяльність на якому здійснюють службові особи ТОВ «Данко» () та ТОВ «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» (); зобов'язано службових осіб ТОВ «Данко» () та ТОВ «Сєверодонецький асфальтобетонний завод» (), які здійснюють підприємницьку діяльність на території асфальтобетонного заводу, розташованому за адресою: Донецька область, Слов'янський район, смт. Райгородок, провулок Куйбишева, земельна ділянка 1-А забезпечити допуск інспекторам для проведення перевірки, а також надати їм у повному обсязі документальні матеріали, які необхідні для проведення перевірки.

25 жовтня 2017 року відповідачем на виконання ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23.10.2017 року по справі №234/11033/17 прийнято наказ №1891 «Про проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод», наказано, зокрема, управлінню нагляду в промисловості і на об'єктах підвищеної небезпеки провести в період з 31.10.2017 року по 09.11.2017 року позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод».

Також, 25.10.2017 року відповідачем виписано направлення на проведення перевірки №05.1/1108 в період з 31.10.2017 року по 09.11.2017 року за адресою АДРЕСА_1. Направлення містить відмітку про отримання його 31.10.2017 року під підпис ОСОБА_3

Як вказує відповідач у відзиві на адміністративний позов, перед початком здійснення позапланового заходу посадові особи ГУ Держпраці у Донецькій області пред'явили уповноваженій особі направлення та службове посвідчення, що засвідчують посадову особу органу державного нагляду (контролю) і надали копію направлення, про що свідчить відповідний запис в уніфікованій формі акту перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта), затвердженого Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року №826 та підтверджено підписом громадянина ОСОБА_3 на копії направлення про його отримання, заперечень по здійсненню позапланового заходу посадовими особами ГУ Держпраці у Донецькій області від суб'єкта господарювання або уповноваженою особи не було, допуск до перевірки та супроводження по території підприємства було забезпечено громадянином ОСОБА_3.

Також, судом встановлено, що направлення від 25.10.2017 року на проведення перевірки №05.1/1108 в період з 31.10.2017 року по 09.11.2017 року за адресою АДРЕСА_1, містить відмітку про отримання його 31.10.2017 року під підпис ОСОБА_3

За результатами проведення перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) складено акти № 05.4-6/31 від 09.11.2017 року, № 05.3-12/94 від 09.11.2017 року, № 05.1-7/11 від 09.11.2017 року.

Згідно з актом перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року виявлено двадцять сім порушень згідно таблиці наведеної в акті перевірки, а саме позивачем порушено ст.ст. 13, 17, 18, 21, 39 Закону України «Про охорону праці»:

1.не надано дозвіл органів Держпраці на експлуатацію екскаватора гусеничного JCB 220 інд.номер НОМЕР_3, фронтальний навантажувач держ.номери НОМЕР_2, фронтальний навантажувач держ.номери 05684 ТК, що є порушенням п.20 дод.3 постанови Кабінету міністрів України №1107 від 26.10.2011 року «Про порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки»;

2.не надано акти щорічного технічного огляду технологічних транспортних засобів екскаватора гусеничного JCB 220 інд.номер НОМЕР_3, фронтальний навантажувач держ.номери НОМЕР_2, фронтальний навантажувач держ.номери 05684 ТК, що є порушенням п.5 НПАОП 0.00-6.01-10 Порядок проведення державного технічного нагляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів;

3.не надано дозволів органів Держпраці на виконання на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: зварювальні та на газу полум'яні роботи, що є порушенням п. 23 дод. 2 постанови Кабінету міністрів України №1107 від 26.10.2011 року «Про порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки»;

4.не надані результати періодичного медичного огляду робітників зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці, що є порушенням Наказу МОЗ від 23.07.2007 року №246 «Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій» та п.3.16.4 «Правил охорони праці для працівників асфальтобетонний завод» НПАОП 26.30-1.04-03;

5.не надано довідки періодичного медичного обстеження водіїв ТТЗ, що є порушенням п.1.7 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», затвердженого наказом МОЗ/МВС від 31.01.2013 року № 65/80;

6.водіям ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» не проводиться перед рейсовий та післярейсовий медичний огляд, що є порушенням п. 1.4 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», затвердженого наказом МОЗ/МВС від 31.01.2013 року № 65/80;

7.працівники заводу, які беруть участь у виробництві асфальтобетону, не проходять щорічне спеціальне навчання з охорони праці з урахуванням конкретних видів робіт, що є порушенням п. 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірку знань з охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05 та п.3.16.7 НПАОП 26.30-1.04-03 Правила охорони праці для працівників асфальтобетонних заводів;

8.не проведено спеціальне навчання працівників які, зайняті на роботах зазначених у Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі (водії ТТЗ), що є порушенням п.4.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірку знань з охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

9.всі працівники заводу не проходять первинні, повторні, позапланові та цільові інструктажі з питань охорони праці, що є порушенням п. 6 1 та п.6.2 НПАОП 0.00-4.-12-05 та п.3.16. НПАОП 26.30-1.04-03 «Правила охорони праці для працівників асфальтобетонних заводів»;

10.на підприємстві відсутній журнал періодичних інструктажів з питань охорони праці що є порушенням п.6.10 НПАОП 0.00-4.12-05;

11.всі працівники заводу не проходять первинні, повторні, позапланові та цільові інструктажі з питань пожежної безпеки, що є порушенням НПАОП 26.30-1.04-03 «Правила охорони праці для працівників асфальтобетонних заводів»;

12.на території АБЗ відсутні відповідні дорожні знаки та схеми руху транспорту, що є порушенням п. 3.17 НПАОП 26.30-1.04.03;

13.працівники АБЗ не забезпечені засобами індивідуального захисту, що є порушенням п. 3.17 НПАОП 26.30-1.04.03;

14.на території AБЗ проходи, вантажно-розвантажувальні і робочі площадки не очищені від сміття і виробничих відходів, що є порушенням п.3.19 НПАОП 26.30-1.04.03;

15.пуск зупинка і зміна режиму роботи машин і механізмів, які обслуговують два і більше робітників працюють без керівника робіт, що є порушенням п. 3.23 НПАОП 26.30-1.04-03;

16.машин, механізми і механізований інструмент не закріплені за певними працівниками, що є порушенням п. 4.6 НПАОП 26.30-1.04.03;

17.ділянки АБЗ з приготування гарячого бітуму не забезпечені газом або 96 % етиловим спиртом для видалення бітуму (в разі попадання бітуму на шкіру працівника) зі шкіри, що є порушенням п.4.20 НПАОП 26.30-1.04.03;

18.асфальтобетонні змішувачі, бітумуплавильні і енергетичне устаткування не забезпечені засобами пожежогасіння, що є порушенням п.4.47 НПАОП 26.30-1.04.03;

19.на підприємстві відсутня книга огляду виробничого обладнання при здачі та прийому чергування, що є порушенням п.4.48 НПАОП 26.30-1.04.03;

20.працівники бітумоплавильної ділянки не забезпечені підсоленою газованою водою з вмістом солі до 0 5% з урахуванням 4 - 5 л на людину за зміну, що є порушенням п.5.11.6 НПАОП 26.30-1.04.03;

21.на підприємстві відсутній відповідальний за пожежну безпеку, що є порушенням п.10.1 НПАОП 26.30-1.04.03;

22.на підприємстві відсутні наказ керівника про встановлення відповідального протипожежного режиму, що є порушенням п.10.3 НПАОП 26.30-1.04.03;

23.у приміщеннях і на складах відсутні на видних місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі, що є порушенням п.10.5 НПАОП 26.30-1.04.03;

24.на електроустаткуванні відсутні плакати безпеки, що є порушенням п.3.20 розділу 7 ПТЕЕС, п.8.7.1 НПАОП 40.1-1.21-98 (Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів);

25.на території підприємства замість спеціальних підставок (упорів) колесами автотранспорту та вивішеними частинами встановлено сторонні предмети, що є порушенням п.1.7 розділу 3 НПАОП 0.00-7.11-12;

26.робочі зони на відкритому повітрі не захищені від погодних впливів, небезпеки падіння і від падіння предметів на них, від впливу шуму, також впливу інших шкідливих факторів виробничого і навколишнього середовища (газів, випарів, пилу), що є порушенням п.3.3 НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників»;

27.не надано список обладнання та штатний розклад підприємства, що є порушенням ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності».

Акт направлено на адресу позивача 09.11.2017 року, про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист та фіскальний чеку №778.

Згідно з актом перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) складено акти № 05.3-12/94 від 09.11.2017 року виявлено три порушення згідно таблиці наведеної в акті перевірки, а саме позивачем порушено ст.ст. 13, 21 Закону України «Про охорону праці»:

1.відсутній дозвіл на експлуатацію електричного устаткування, електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання напругою понад 1000 В, а саме ТП- 265 та ТП-237. Порушення: п.6, п.15 додаток 3 «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки». Постанова КМУ №110 7 від 26.10.2011 року;

2.відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: монтаж, демонтаж, налагоджування, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, електричного устаткування, електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання напругою понад 1000 В; роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В та в зонах дії струму високої частоти. Порушення п.6 п.п.2.12 додаток 2 «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки». Постанова КМУ №1107 від 26.10.2011 року;

3.не забезпечено утримання, експлуатація і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів. Порушення п.1.3.5 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів».

Акт направлено на адресу позивача 09.11.2017 року, про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек.

А також, згідно з актом перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) складено акти № 05.4-6/31 від 09.11.2017 року виявлено два порушення згідно таблиці наведеної в акті перевірки, а саме позивачем порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці»:

1.на підприємстві згідно Закону України «Про охорону праці» по паливному складі не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, які воно виконує (роботи у вибухопожежонебезпечних зонах), чим порушено п. 6, п. 7 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2011 року «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки»;

2.на підприємстві згідно Закону України «Про охорону праці» по паливному складі не отримано дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, які вона експлуатує (резервуари для зберігання нафтопродуктів), чим порушив п. 7 Постанови КМУ №1107 від 26.10.2011 року «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки».

Акт направлено на адресу позивача листом №5163 від 09.11.2017 року, про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек.

09 листопада 2017 року ГУ Держпраці у Донецькій області виписано припис № 5.1-7/11 про усунення порушень виявлених під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод», що знаходиться: 8410, Донецька область, Слов'янський район, смт. Райгородок, пров. Куйбишева, земельна ділянка 1-А, про що складено акт перевірки суб'єкта господарювання (акт перевірки виробничого об'єкта) перевірки від 09.11.2017 року № 5.1-7/11. Припис направлено на адресу позивача засобами поштового зв'язку 09.11.2017 року, фіскальний чек №778.

28 грудня 2017 року позивачем направлено на адресу відповідача лист вих.№248/12, відповідно до якого останній повідомив відповідача про виконання пунктів 1-11 та 13-27 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року. Щодо виконання п.12 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року просили збільшити строк виконання на один місяць.

В подальшому, листом від 30.01.2018 року за вих.№012 позивач повідомив відповідача про виконання п.12 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року.

Разом із цим, в межах даного спору, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення позапланової перевірки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод», визнати дії, пов'язані з проведенням перевірки позивача і за результатами яких були складені акти перевірки та припис та визнати протиправним та скасувати припис № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. № 2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади здійснення інспекційного контролю за додержанням законодавства про працю є Конвенція Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі.

Положення Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори».

Згідно ст.1 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року кожний член Міжнародної організації праці, для якого ця Конвенція є чинною, повинен забезпечувати систему інспекції праці на промислових підприємствах.

Відповідно до ст.13 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року інспектори праці уповноважені вживати заходів з метою усунення недоліків, виявлених на споруді, в обладнанні або методах роботи, які вони мають підстави вважати такими, що загрожують здоров'ю чи безпеці працівників. Для того, щоб інспектори праці мали можливість вживати таких заходів, вони будуть уповноважені, з дотриманням права на оскарження у судових або адміністративних органах, яке може бути передбачене законодавством, давати розпорядження або вимагати, щоб було дано розпорядження: a) щодо внесення протягом визначеного терміну до установки або споруди таких змін, які можуть бути необхідні для забезпечення дотримання правових норм з питань охорони здоров'я та безпеки працівників; або b) у разі безпосередньої загрози здоров'ю чи безпеці працівників - щодо вжиття заходів, які підлягають негайному виконанню.

Особи, які порушують або ухиляються від дотримання правових норм, виконання яких повинні забезпечувати інспектори праці, підлягають негайному судовому переслідуванню без попередження. Проте національне законодавство може передбачити винятки щодо таких випадків, коли має робитися попереднє повідомлення для того, щоб виправити становище або вжити запобіжних заходів (ч.1 ст.17 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року).

Державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці (ст.38 Закону України «Про охорону праці»).

Згідно Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п.7 вищевказаного Положення Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11 лютого 2015 року № 100утворено Головне управління Держпраці у Донецькій області, реорганізувавши шляхом злиття Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області та Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання державної служби праці» від 30 вересня 2015 року № 1021-рфункції і повноваження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що припиняється, покладені на Державну службу з питань праці.

Наказом Держпраці України від 7 травня 2015 року № 16 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - Управління Держпраці), згідно пункту 1 якого, Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом, який діє у складі Державної служби України з питань праці у та їй підпорядковується.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з підпунктом 15 пункту 4 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

При здійсненні перевірок ГУ Держпраці у Донецькій області керується Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V(далі - Закон № 877-V) та Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 р. № 390 (далі - Порядок № 390).

Відповідно до п.п.2, 3 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю).

Щодо посилання позивача на те, що позапланова перевірка ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області була призначена з порушенням статті 3 Закону України «Про Тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Отже, законодавство чітко встановлює заборону проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім випадків встановлених законом.

Основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 зазначеного Закону).

Згідно частини 1 статті 4 цього Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 6 цього Закону встановлено підстави для проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю).

Підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з доданням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності) Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу; неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Тобто, мораторій, встановлений статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на перевірки з питань державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення не розповсюджується.

В контексті викладеного, суд погоджується з доводами відповідача щодо правомірності та наявності підстав для проведення позапланової перевірки позивача.

Щодо посилання позивача на незаконність призначення позапланової перевірки, а саме стосовно відсутності підстав у слідчого судді виносити ухвалу про надання дозволу на проведення перевірки, суд зазначає, що в межах даної справи не має правових підстав давати оцінку діям слідчого судді, який виносив ухвалу про надання дозволу на проведення перевірки.

Так, суд зазначає, що частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом перевірка позивача була проведена на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М. від 23.10.2017 року по справі № 234/11033/17 (провадження № 1-кс/234/5554/17), яка є чинною.

Як наполягає позивач в адміністративному позові (з урахуванням уточнення) вирішення слідчим суддею клопотань щодо проведення перевірки не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватись в спосіб передбачений процесуальним законом, адже не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій. Окрім того, позивач вказує, що такої підстави для проведення перевірки як рішення суду чи ухвали слідчого судді прямо не передбачено жодним Законом України, ні навіть Законами України на які посилається відповідача, а тому згідно до прямої норми статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» проведення позапланових заходів з інших підстав крім передбачених цією статтею забороняється. Також, позивач вказує, що ним ухвала слідчого судді була оскаржена в апеляційному порядку, але апеляційний суд зовсім не досліджував ухвалу суду на предмет законності оскільки, як вказав Апеляційний суд він позбавлений можливості розглянути подану апеляційну скаргу, оскільки кримінальне провадження на теперішній час вже знаходиться не на стадії досудового розслідування, на розгляді в суді першої інстанції.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали суду, позапланова перевірка ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» була призначена з метою отримання інформації про наявність в цілому на підприємстві дозволів на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, виконання робіт підвищеної небезпеки, та з метою упередження загибелі людей, настання інших тяжких наслідків, виникла необхідність в ініціюванні проведення перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки керівництвом асфальтобетонного заводу, який належить директору ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод». Встановлення вказаних обставин є необхідним для прийняття законного рішення та встановлення істини у провадженні та можливо тільки із залученням відповідних спеціалістів Головного управління Держпраці в Донецькій області у межах проведення позапланової виїзної перевірки з питань охорони праці.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що підставою для видання наказу стала ухвала слідчого судді, яка вступила в законну силу.

Відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 40 КПК України слідчий органу досудового розслідування уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною п'ятою статті 40 КПК України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для провадження слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети.

У ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 532, 533 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення. Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов'язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Разом з тим статтею 129-1 Конституції України (далі - КУ) передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Більш детально зазначену норму наведено в ч.2 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Ухвала суду (в тому числі і слідчого судді) є видом судового рішення у відповідності до ч. 2 ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Таким чином ухвала слідчого судді є обов'язковою до виконання органом державної влади, якого вона стосується. Проведення позапланового заходу на за рішенням суду не суперечить ст.19 Конституції України, оскільки обов'язковість судових рішень прямо передбачено як самою Конституцією, так і Законами України.

Слід також зазначити, що законна сила судового рішення затверджує його правову дію, яка проявляється в тому, що встановлені рішенням суду права також підлягають здійсненню (реалізації) на вимогу зацікавлених осіб. Рішення суду, що вступило в законну силу, набуває властивості обов'язковості, неспростовності, виключності, преюдиціальності і виконуваності. Законодавець, наділяючи судове рішення зазначеними вище властивостями, по суті прирівнює його по силі впливу до норми права, закріпленої в нормативному правовому акті.

До того ж Кримінальним кодексом України встановлено відповідальність за невиконання судового рішення (стаття 382 КК України). Відповідальність за ст. 382 КК України може настати лише у випадку невиконання службовою особою правосудного судового рішення. Неправосудне судове рішення відповідно до законодавства України підлягає скасуванню, а постановлення завідомо неправосудного судового рішення тягне відповідальність судді за ст. 375 КК України.

Розглядаючи питання про обов'язковість та законність судових рішень, слід зауважити, що Кримінально-процесуальний кодекс України дійсно не містить норм щодо призначення позапланового заходу державного нагляду. Проте суд, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження застосовує заходи забезпечення у вигляді тимчасового доступу до речей і документів. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Такий спосіб забезпечення має зобов'язальний характер по відношенню до власника, в даному випадку - суб'єкта господарювання, та обмежує права власності в частині користування та розпорядження.

Разом з тим, в судовому рішенні зазначається доручення на проведення позапланового заходу. Таким чином забезпечується процесуальним механізм, за яким доступ до речей і документів надається стороні кримінального провадження, і реалізується в частині користування і розпорядження шляхом надання судом дозволу ГУ Держпраці на проведення позапланового заходу за аналогією закону.

Позапланову перевірку проведено відповідно до ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Згідно з ч.2 ст.6 зазначеного Закону - проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Частиною 4 ст.2 Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Такою особливість виступають норми ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов'язковості виконання судових рішень. Це також відповідає статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі.

Таким чином рішення суду в частині проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) для Головного управління Держпраці у Донецькій області - є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України № 1985-IV (1985-15) від 08.09.2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.

Як вказує позивач в адміністративному позові (з урахуванням уточнення) ОСОБА_3 не є працівником ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод», що можуть підтвердити свідки. Вказує, на порушення відповідачем п.11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме проведення перевірки за відсутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Також, в підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_3 не є працівником позивача, останнім надано до суду список працівників ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» станом на 31.10.2017 року.

Дане твердження позивача відхиляється судом, оскільки повністю спростовується наявним в матеріалах справи листом позивача від 09.11.2018 року вих.№1276 відповідно до якого підприємство повідомило відповідача, що про проведення перевірки випадково дізнались 08.11.2017 року, цього ж дня підприємство дізнались про наявність ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 23.10.2017 року по справі №234/11033/17. Просили надати копію наказу на призначення та проведення перевірки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод», копії направлень на проведення такої перевірки та контактні дані інспектора з метою безпосереднього контактування та надання останнім на їх вимогу усіх бухгалтерських документів необхідних для проведення перевірки. Надати таку відповідь просили представнику ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» за довіреністю - ОСОБА_3, нарочним через канцелярію ГУ Держпраці у Донецькій області

Направлення на проведення перевірки №05.1/1108 в період з 31.10.2017 року по 09.11.2017 року за адресою Донецька область, Словянський район, смт.Райгородок, провулок Куйбишева, земельна ділянка 1-А містить відмітку про отримання його 31.10.2017 року під підпис ОСОБА_3

Отже, уповноважена особа ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» була повідомлена про проведення позапланово заходу.

Разом із цим, суд зазначає, що оскаржуваний наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області № 1891 від 25.10.2017 року за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії та станом на день судового розгляду справи призначений контролюючий захід вже проведено та складено за його результатами відповідний акт та припис.

При цьому, суд зазначає, що позивач не скористався правом не допустити посадових осіб до перевірки, наказ про проведення вичерпав свою дію в часі, а тому беручи до уваги те, що наказ відповідача на проведення перевірки є виконаним, а відтак підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Доводи позивача, щодо протиправності дій та порушення норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області, під час організації та проведення позапланової перевірки ТОВ «Асфальтобетонний завод» є безпідставними, оскільки допуск до перевірки фактично нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні перевірки, а тому задоволення позову не призводить до відновлення порушених прав суб'єкта господарювання.

Враховуючи те, що перевірка щодо позивача завершилась та оформлена відповідними рішеннями, які є самостійним предметом цього адміністративного позову, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, пов'язаних з проведенням позапланової перевірки задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Донецькій області №5.1-7/11 від 09.11.2017 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом 28.12.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача лист вих.№248/12, відповідно до якого повідомив відповідача про виконання пунктів 1-11 та 13-27 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року. Щодо виконання п.12 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року просили збільшити строк виконання на один місяць.

В подальшому, листом від 30.01.2018 року за вих.№012 позивач повідомив відповідача про виконання п.12 припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року.

Отже, позивачем добровільно виконано вимоги припису № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року у повному обсязі ще до звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині оскарження припису є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до частини 4 статті 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані судом як докази у справі. Проте доказів, які б дали змогу суду конкретизувати саме роботи підвищеної небезпеки на які необхідно отримати дозвіл, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, зокрема кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

А згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення прав, свобод чи інтересів Позивача має довести належними та допустимими доказами саме Позивач.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) №1-10/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно -смисловому зв'язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі №800/206/15 за позовом до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, про визнання незаконним акта Президента України, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

З огляду на викладене, в діях Головного управління Держпраці у Донецькій області суд не вбачає ознак протиправності, оскільки відповідач під час проведення перевірки та винесенні оскаржуваних документів діяв на підставі, та у спосіб передбачений чинним законодавством, отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Севєродонецький асфальтобетонний завод» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про: визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області № 1891 від 25.10.2017 року; визнання дії, пов'язаних із проведенням перевірки ТОВ «Сєвєродонецький асфальтобетонний завод» і за результатами яких було складено акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.4-6/31 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.3-12/94 від 09.11.2017 року, акт перевірки суб'єкта господарювання № 05.1-7/11 від 09.11.2017 року, припис Головного управління Держпраці у Донецькій області № 5.1-7/11 від 09.11.2017 року - протиправними; визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Донецькій області №5.1-7/11 від 09.11.2017 року - відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 16 листопада 2018 року в присутності представників сторін, що з'явилися.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кочанова П.В.