Справа № 803/551/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1068/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Кузьменко О.О.

представників позивача Толстой Ю.А., Клепак А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Волдінер Ф.А., о 18 год. 04 хв. у м. Луцьку, повний текст рішення складено 18 червня 2018 року) у справі № 803/551/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПМК - Трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.03.2018 № та № .

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що не погоджується із висновками, викладеними в актах перевірок та оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях з тих підстав, що згідно підпункту 80.2.4. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у відповідача не було підстав для видання наказів від 09.02.2018 № 689 та від 09.02.2018 № 690 (згідно яких призначено перевірку АЗС № 7 та АЗС № 8 відповідно). Також позивач вважає, що акти фактичних перевірок від 20.02.2018 (бланк №001240) та від 20.02.2018 (бланк 001238) не зареєстровані у встановлений строк відповідно до пункту 86.5. статті 86 ПК України. Крім цього вказує на те, що в період, який перевірявся, до 05.01.2018 діяло Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою правління НБУ від 15.12.2004 №637 (далі - Положення № 637), а з 05.01.2018 діє Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою правління НБУ від 29.12.2017 №148 (надалі Положення № 148). Вважає протиправним застосування відповідачем до встановлених перевіркою порушень за весь перевірений період лише Положення №148 в частині норми щодо оприбуткування готівки в касах, так як згідно цього положення оприбуткуванням є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі фіскальних звітних чеків. В той же час, як Положенням № 637 встановлено, що оприбуткуванням є здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № та № , винесені Головним управлінням ДФС у Волинській області 14.03.2018.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з тим що правовідносини з оприбуткування готівки в касах підприємств до 05.01.2018 регулювались Положенням № 637, ГУ ДФС у Волинській області неправомірно винесло податкові повідомлення-рішення щодо ТзОВ «ВПМК-Трейд».

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що податковим органом застосовано штрафні санкції за порушення Положення № 637, які вчиненні до 05.01.2018, а до порушень, які вчиненні після 05.01.2018 згідно Положення № 148.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив в якому покликається на те, що під час перевірки відповідач помилково застосував Положення № 148 до операцій по оприбуткуванню готівки за період з листопада 2017 по 05.01.2018. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники позивача заперечили щодо задоволення та надали пояснення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведені фактичні перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства ТзОВ «ВПМК-Трейд» відповідно до наказів про проведення фактичних перевірок:

-від 09.02.2018 № 689 (щодо заправочної станції (АЗС) № 7 за адресою:Маневицький р-н., смт. Колки, вул. Грушевського, буд. 1), направлення на перевірку від 09.02.2018 № 000695 та № 000696;

-від 09.02.2018 № 690 (щодо заправочної станції (АЗС) №8 за адресою: Рожищенський р-н., м. Рожище, вул. Селянська, буд. 25), направлення на перевірку від 09.02.2018 № 000697 та № 000698.

За наслідками проведених перевірок складено наступні акти:

1)від 20.02.2018 року, реєстраційний №2739/03-20-14-05/40768381 (бланк 001240);

2)від 20.02.2018 року, реєстраційний №2921/03-20-14-05/40768381 (бланк 001238).

За результатами проведеної фактичної перевірки заправочної станції (АЗС) № 7 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 20.02.2017 року (бланк 001240), в якому зроблений висновок про порушення ТзОВ «ВПМК-Трейд» пунктів 5, 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Положенням № 148, пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Положенням № 637, а саме: оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1931,98 грн.

За результатами проведеної фактичної перевірки заправочної станції (АЗС) №8 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 20.02.2017 (бланк 001238), в якому зроблений висновок про порушення ТзОВ «ВПМК-Трейд» пунктів 5, 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Положенням № 148, пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Положенням № 637, а саме: оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 4845,36 грн.

З актами перевірки директор підприємства ознайомився та підписав їх, зазначивши в пунктах 4.1 про подання у встановленому законом порядку заперечень на акти, у звязку з наявністю зауважень до висновків, зазначених в актах.

27.02.2018 ТзОВ «ВПМК-Трейд» на вищезазначені акти подало заперечення до відповідача. Листами від 07.03.2018 №3693/10/03-20-14-05-11 та №3694/10/03-20-14-05-11 заперечення залишено без задоволення, а висновки вказаних актів перевірок без змін.

На підставі актів перевірок ГУ ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 14.03.2018 № та №, якими до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 9659, 90 грн. та 24226, 80 грн. відповідно.

Вважаючи ці податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до норм цієї статті колегія суддів вважає за потрібне перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національний банк» № 679-XIV від 20.05.1999, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

На виконання вимог Закону України «Про Національний банк України» з метою удосконалення та приведення у відповідність до вимог нормативно-правових актів України Правління Національного банку України затвердило Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Згідно Положення № 637, яке втратило чинність 05.01.2018:

2.2. Підприємства (підприємці) здійсняють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійсняють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

2.6. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Тобто, виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

Згідно Положення № 148, яке вступило в дію 05.01.2018:

5. Суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

11. Готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. Тобто, виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

Відтак можна зробити висновок, що до 05.01.2018 суб`єкт господарювання оприбутковував готівку у КОРО, а з 05.01.2018 він повинен був це робити у касовій книзі.

Як зазначив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що перевіркою встановлено недотримання вимоги положення щодо обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі відповідно до пунктів 5, 11 розділу 2 Положення № 148. Жодних зауважень до ведення книги обліку розрахункових операцій на РРО № р/2 на АЗС № 7 та до ведення книги обліку розрахункових операцій на РРО № р/2 на АЗС № 8 у перевіряючи не було. Із Розділу 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» зазначених вище книг ОРО встановлено, що готівкові кошти на АЗС № 7 та АЗС № 8 належним чином щоденно оприбутковувались у повній сумі їх фактичних надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Актами перевірки встановлено оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень у касових книгах на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1931, 98 грн. (АЗС № 7) та 4845,36 грн. (АЗС № 8). Дані суми взяті за порушення, зафіксовані ще з листопада 2017. Тобто, відповідач помилково застосував Положення № 148 до операцій по оприбуткуванню за період з листопада 2017 по 05.01.2018.

Отже, у зв`язку з тим що правовідносини з оприбуткування готівки в касах підприємств до 05.01.2018 регулювались Положенням № 637, ГУ ДФС у Волинській області неправомірно винесло податкові повідомлення-рішення щодо ТзОВ «ВПМК-Трейд».

Разом з цим варто зазначити, що штрафні санкції за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки не змінювались та встановленні ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995, згідно якої у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Крім цього колегія суддів вважає посилання апелянта на нібито порушення пп. 2.8., 3.7., 4.2 Положення № 637 є безпідставними, оскільки в актах Головного управління ДФС України у Волинській області № 2739/03-20-14-05/40768381 та № 2921/03-20-14-05/40768381 від 20.02.2018 чітко зафіксовано, що порушено саме пп. 2.2, 2.6 Положення № 637.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем під час судового розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі № 803/551/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року