Справа № 813/2481/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1844/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Сапіга В.П.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року ( суддя Брильовський Р.М., оголошено в м. Львів о 10:38, повний текст складено та підписано 20.08.2018) у справі № 813/2481/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Видавництво Вільна Україна» Корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерного товариства «Видавництво «Вільна Україна» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій щодо нарахування пені на суму 51764,74 грн. та зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до вчинення дій щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки платника на відповідну суму.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Вищого адміністративного суду України було скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м.Львова №2151/10/23-2 від 10.02.2005 року та №16206/10/23-1 від 18.08.2005 року. В результаті скасування вказаних рішень податковий борг ПРАТ «Видавництво «Вільна Україна» за вказаними повідомлення-рішеннями було повністю скасовано. Вважають, що пеня, нарахована за час оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Франківському районі м.Львова №2151/10/23-2 від 10.02.2005 року та №16206/10/23-1 від 18.08.2005 року має бути виключена з інтегрованої картки ПАТ «Видавництво «Вільна Україна» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 813/2481/18 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо нарахування пені з податку на додану вартість в розмірі 46533,88 грн. в інтегрованій картці ПрАТ «Видавництво Вільна Україна» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфі». Зобов'язано Головне управління ДФС у Львівській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки ПРАТ «Видавництво Вільна Україна» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфі» з податку на додану вартість, а саме виключити з інтегрованої картки ПРАТ «Видавництво Вільна Україна» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» з податку на додану вартість нараховану пеню з податку на додану вартість в розмірі 46533,88 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Із вказаним рішенням не погодилось Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить таке скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Зокрема зазначає, що система автоматизовано здійснює розрахунок пені, жодного людського фактору тут немає і погашення суми заборгованості здійснювалось правомірно, незважаючи на призначення платежів, котрі зазначали позивачі по справі, адже зобов'язання були угодженими, посилаючись на ст. 129 ПК України. Також вказує на те, що сума а в розмірі 5230,76 грн., згідно розрахунку за 2014 рік, вже була предметом розгляду у справі №813/8356/14, а тому не може бути аж ніяк виключена з інтегрованої картки позивача.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену постанову залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Контролюючим органом проведено перевірку позивача за результатом якої ДПІ у Франківському районі м.Львова прийнято податкові повідомлення-рішення №2151/10/23-2 від 10.02.2005 року та №16206/10/23-1 від 18.08.2005 року.

14.11.2013 року постановою Вищого адміністративного суду України було скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м.Львова №2151/10/23-2 від 10.02.2005 року та №16206/10/23-1 від 18.08.2005 року, в результаті чого податковий борг ПРАТ «Видавництво «Вільна Україна» а саме 236919,60 грн. - по податку на прибуток, та 236921,00 грн. - по податку на додану вартість за вказаними повідомленнями-рішеннями було повністю скасовано.

Згідно з даними у позивача виникла заборгованість по пені з податку на додану вартість в розмірі 51764,74 грн., яка була в інтегрованій картці платника податків нарахована відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати виявленого актом перевірки заниженого податкового зобов'язання за звітні періоди, за які виявлено таке заниження.

За час касаційного провадження по вказаній справі ДПІ у Франківському районі м. Львова нарахувала ПРАТ «Видавництво «Вільна Україна» пеню за несплату податкового боргу, який оспорювався, та зарахувала всі поточні податкові платежі, які здійснювало Видавництво, в рахунок погашення податкового боргу, посилаючись на п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Всі поточні платежі позивача по самостійно визначених зобов'язаннях (податкових деклараціях), незважаючи на код призначення платежу, зазначених у платіжних дорученнях, вважались несплаченими у встановлений законодавством час і з цих підстав нараховувались.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив з того, що матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Чинні на час виникнення спірних правовідносин положення Податкового кодексу України передбачають нарахування пені у разі прострочення сплати грошового зобов'язання та не передбачають нарахування пені за весь період заниження податкового зобов'язання, що було виявлено контролюючим органом в процесі проведення перевірки, на суму такого заниження.

Відповідно до п.п. 191. 1.10 п. 191. 1 ст. 191 Податкового кодексу України, однією з функцій контролюючих органів є забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, положеннями якого визначено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в інтегрованій картці платника розрахункових операцій.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дана правова позиція узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16.

У постанові Львівського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі № 813/8356/14, яка набрала законної сили суд зазначив, «що в ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем з урахуванням постанови ВАС України від 14.11.2013 року внесено зміни до облікової картки платника податків - позивача 27.12.2013 року. З урахуванням наведених правових норм та встановлених в ході розгляду справи обставин суд констатує, що з моменту скасування податкових повідомлень-рішень № 2151/10/23-2 від 10.02.2005 року та № 16206/10/23-1 від 18.08.2005 року у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій за прострочення сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Разом з тим, як вбачається з акта перевірки від 08.07.2014 року, відповідачем нараховано штрафні санкції за прострочення сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість за листопад та грудень 2013 року, січень, березень, квітень 2014 року».

З врахуванням обставин, встановлених судом під час розгляду справи № 813/8356/14, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов підлягає до задоволення частково на суму 46533,88 грн.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята при правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 813/2481/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга