Справа № 1840/3705/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Соп'яненко О.В.

26 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/3705/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Кролевець Агро-Лан" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 (10:05 год., повний текст складено 06.11.2018) по справі № 1840/3705/18

за позовом Приватного підприємства "Кролевець Агро-Лан"

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа "NIBULON S.A."

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство «Кролевець Агро-Лан» (далі по тексту - ПП «Кролевець Агро-Лан», позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - Департамент, відповідач), в якому просило суд визнати протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренко Сергія Володимировича щодо вимог надання інформації від Приватного підприємства «Кролевець Агро-Лан», викладеної у запиті № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 по справі № 1840/3705/18 залучено до участі в розгляді справи за позовом Приватного підприємства "Кролевець Агро-Лан" до Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними у якості третьої особи "NIBULON SA" (49Avenue de la Gare, Case Postale 2067, CH-2001 Neuchatel Switzerland).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 по справі № 1840/3705/18 в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Кролевець Агро-Лан" до Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України "NIBULON SA" про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вимог про надання інформації, викладеної у запиті №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 - відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неврахування судом першої інстанції всіх фактичних обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 по справі № 1840/3705/18, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПП «Кролевець Агро-Лан».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що державний виконавець у спірних відносинах щодо направлення запиту вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вчинив виконавчі дії стосовно позивача, який не є учасником виконавчого провадження, при цьому порушивши територіальну компетенцію органів Державної виконавчої служби щодо проведення виконавчих дій. Так, на думку позивача, направлення відповідачем запиту у розумінні ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчою дією, яка повинна вчинятися на території, що відмінна від території м. Київ, однак, запит не містить жодного правового обґрунтування правомірності вчинення виконавчої дії Департаментом за місцем знаходження позивача (Сумська область). При цьому ПП «Кролевець Агро-Лан» не є органом чи установою, якому державний виконавець у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» має право направити запит про розшук майна боржника. Вказав, що ч.5 ст.18, ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право відповідача отримувати необхідну йому інформацію щодо майна, рахунків, доходи та коштів боржника у державних органів, які забезпечують ведення державних реєстрів та баз даних, в даному випадку - органів доходів і зборів. Разом з тим, цим Законом не встановлено обов'язку позивача, який не є ані стороною, ані іншим учасником виконавчого провадження, надавати таку інформацію. Вважає, що дії державного виконавця щодо запитування у позивача інформації та документів про дебіторську заборгованість ПрАТ «Компанія «Райз», її розмір та причини виникнення є незаконними та становлять втручання у господарську діяльність ПП «Кролевець Агро-Лан».

Сторони та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2017 Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про визнання та на надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами про стягнення з ПрАТ "Компанія РАЙЗ" на користь компанії "NIBULON SA" боргу в сумі 17536000 дол. США (а.с. 71).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 22.01.2018 відкрито виконавче провадження (а.с. 72).

Державним виконавцем вживались заходи з метою виявлення майна та коштів, що належать боржнику, в ході яких встановлено наявність дебіторської заборгованості. Однак, від органів ДФС не надійшло інформації стосовно суб'єктного складу боржників, не надана така інформація і боржником (а.с. 73-86).

03.09.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Сіренком С.В. направлено запит № 55583162/20.1-4/23 ряду суб'єктів, у тому числі і на адресу позивача. У запиті державний виконавець вимагав протягом трьох робочих днів з дня отримання запиту надати до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відомості про належне Приватному акціонерному товариству «Компанія Райз» (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз» () майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати Приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз»; протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту подати до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів (а.с.8-9).

Вважаючи протиправними дії старшого державного виконавця Сіренка С.В. щодо направлення запиту, ПП «Кролевець Агро-Лан» звернулось до суду з цим позовом про визнання протиправними дій останнього щодо вимоги надання інформації, викладеної у запиті № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний вище запит на адресу позивача державним виконавцем направлено правомірно та в межах наданих йому повноважень, при цьому не порушено прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ст.1 Закону України № 1403-VIII від 02.06.2016 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Як встановлено частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вимог ч.1 ст.18 зазначеного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Приписами ст.10 вказаного Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.11 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі по тексту - Інструкція № 512/5), запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Таким чином, запит державного виконавця не є виконавчою дією або заходом примусового виконання рішення, а тому відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказаний запит, діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст.53 цього Закону передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Отже, державний виконавець вправі звертатися до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на відповідний запит отримати у таких осіб необхідні відомості про майно боржника.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA № 4323А(і) від 23.05.2014 про стягнення заборгованості в розмірі 17536000 доларів США з ПАТ «Компанія «Райз» (боржник) на користь «NIBULON S.A.» (стягувач) (а.с.71-72).

При цьому, колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець має право відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» звернутись до нього з вимогою щодо надання інформації, яка необхідна йому для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Оскільки предметом запиту відповідача було витребування інформації про наявне у позивача майно, належне ПрАТ «Компанія «Райз», а також про майно або кошти, які позивач повинен був передати ПрАТ «Компанія «Райз» (яка є боржником у виконавчому провадженні № 55583162), державний виконавець мав право надіслати позивачу запит № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 та витребувати у останнього відповідні відомості згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, такі дії відповідача не можна розцінювати як вчинення примусових виконавчих дій.

Посилання позивача на те, що відповідач не мав права витребувати від нього інформацію щодо майна, належного ПрАТ «Компанія «Райз», яке перебуває у ПП «Кролевець Агро-Лан», та дебіторської заборгованості перед ПрАТ «Компанія «Райз», колегія суддів відхиляє, оскільки, як вже зазначалось, норми п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» надають державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень. Відповідач вимагав надати інформацію виключно про майно та кошти, належні ПрАТ «Компанія «Райз», та заборгованість лише перед ПАТ «Компанія «Райз», що виключає втручання у господарську діяльність позивача.

Щодо доводів позивача про те, що державний виконавець вправі отримати доступ до інформації про боржника, його майно, доходи та кошти з державних баз та реєстрів - самостійно, або шляхом звернення до органів Державної фіскальної служби, а не у позивача по справі, який не є учасником виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

До створення умов для безпосереднього доступу державних виконавців, приватних виконавців до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, органи виконавчої влади, що забезпечують ведення таких баз даних та реєстрів, подають відповідну інформацію на письмові запити державних виконавців, приватних виконавців, що надходять у зв'язку з виконавчим провадженням, у триденний строк з дня надходження запиту (п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, направленню оспорюваного запиту передувало звернення державного виконавця із запитом від 23.01.2018 до Офісу великих платників податків ДФС України щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості боржника ПРАТ «Компанія «Райз» в розрізі платників податків-дебіторів, станом на дату отримання запиту (а.с.73).

Листом від 07.03.2018 Офісом ВПП ДФС повідомлено відповідача про відсутність запитуваної інформації (а.с.84).

13.07.2018 державним виконавцем було направлено вимоги на адресу Державної фіскальної служби України та Офісу ВПП ДФС України щодо надання витягу з Єдиного реєстру податкових накладних про видані та отримані ПрАТ «Компанія «Райз» податкові накладні протягом 2014-2018 років (а.с.81, 82).

Листом від 17.07.2018 ДФС України повідомлено відповідача про декларування платником ПрАТ «Компанія «Райз» дебіторської заборгованості за результатами фінансово-господарської діяльності 1 кварталу 2018 року, однак, не надано найменувань боржників ПрАТ «Компанія «Райз».

Листом від 20.07.2018 Офісом ВПП ДФС України надано відповідачеві запитуваний витяг з ЄРПН щодо ПрАТ «Компанія «Райз».

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем було вчинено дії, передбачені ч.5 ст.18, ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», та в межах спірних відносин дотримано процедуру отримання відомостей про майно, доходи та дебіторську заборгованість боржника ПрАТ «Компанія «Райз».

Поряд з цим, як зазначалось вище, позивач в силу п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від обов'язку надання зазначених вище відомостей на запит державного виконавця, навіть не маючи статусу учасника виконавчого провадження.

З приводу тверджень позивача про порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 512/5 передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Крім того, з положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вбачається, що він є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України, тобто центрального органу влади, компетенція якого поширюється на всю територію України.

За таких обставин, слід дійти висновку, що Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання запитів, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, компетенція відповідача в даному випадку не має територіальних обмежень та розповсюджується на всю територію України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. щодо направлення вимоги про надання інформації від ПП «Кролевець Агро-Лан», викладеної у запиті № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кролевець Агро-Лан" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 по справі № 1840/3705/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій