Справа № 816/1360/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1360/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калитки О. М.

суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2018, суддя І інстанції Л.О. Єресько, місце складання м. Полтава, повний текст складено 20.08.18 по справі № 816/1360/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, від 29.03.2018 № НОМЕР_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки документальної планової виїзної перевірки ГУ ДФС України в Полтавській області, викладені в акті від 11.12.2017 № 1657/16-31-14-01-10/38276813, щодо порушення підприємством податкового законодавства у звязку із віднесенням до витрат та включенням до податкового кредиту у жовтні 2015 року коштів не повязаних із господарською діяльністю позивача витрати на компенсацію послуг по проведенню мотиваційної поїздки менеджерів підприємства до Німеччини для участі в конференції для збільшення обсягів продажу продукції компанії Bayer, є хибними, не відповідають дійсності та обставинам здійснення господарських операцій, фактам сплати податкових зобов'язань. Зазначив, що контролюючим органом помилково визначено означені витрати додатковим благом, сплаченим підприємством на користь окремих працівників, з якого належало б утримати та перерахувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Вказував на безпідставність висновків перевіряючих ревізорів про неправомірність включення підприємством до складу інших витрат операційної діяльності у 2015 році сум штрафів самостійно нарахованих та сплачених до бюджету у звязку із самостійно виявленими помилками при складанні податкових декларацій з ПДВ за квітень липень 2014 року, грудень 2014 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року у справі № 816/1360/18 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальному розмірі 536 261,83 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 243 688,13 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 182 732,11 грн, пеня в сумі 109 841,59 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальному розмірі 34 792,39 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 15 810,26 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 11 854,81 грн, пеня в сумі 7 127,32 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 в загальному розмірі 219 375,00 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 175 500,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 43 875 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.03.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 31 581,00 грн.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що доводи апеляційної скарги не відповідають дійсним обставинам справи, а судом першої інстанції ретельно та всебічно досліджено всі надані сторонами докази та прийнято правомірне вмотивоване рішення, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, у період з 14.11.2017 по 04.12.2017 посадовими особами Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку податкового законодавства ТОВ «Агрозахист Полтава» за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 11.12.2017 № 1657/16-31-14-01-10/38276813 (т. 2 а.с. 66-117).

Перевіркою задекларованих у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» показників за 2015 рік встановлено заниження фінансового результату до оподаткування, зокрема, на суму 877 500 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Агрозахист Донбас», а саме завищено задекларовані показники у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (Ф № 2) за 2015 рік на вищевказану суму за рахунок включення до складу витрат на збут компенсацію послуг по проведенню конференції.

Так, ревізорами встановлено, що метою даної поїздки було проведення ділової зустрічі з представниками провідної компанії партнера ТОВ «Байєр», яка повязана з обговоренням комерційної політики, проведенням спільних маркетингових заходів, мотивації менеджерів з продажу при досягненні певної долі та обсягу продажу препаратів

Проте, відповідно до наданих документів та даних інформаційних систем і баз, ревізорами встановлено відсутність безпосередніх взаємовідносин ТОВ «Агрозахист Полтава» з підприємством ТОВ «Байєр» (код 22911794) та компанією Bayer, зовнішньоекономічна діяльність не здійснювалася, імпортні операції з придбання ТМЦ у нерезидента - компанії Bayer, тому перевіряючі дійшли висновку, що ТОВ «Агрозахист Полтава» у період до дати проведення конференції та після її проведення не являлося безпосереднім покупцем ТОВ «Байєр».

ОСОБА_3 цього, за даними бази співставлення обсягів податкових зобовязань та податкового кредиту (ІС «Податковий блок») та даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2015 по 30.06.2017 встановлено, що ТОВ «Байєр» (код 22911794) є постачальником ТОВ «Агрозахист Донбас», яке являється організатором даної конференції. Отже, на думку відповідача, витрати на участь менеджерів зі збуту ТОВ «Агрозахист Полтава» у конференції стосовно комерційної політики, мотиваційної програми менеджерам для збільшення обсягів продажу продукції компанії Bayer не відносяться до витрат підприємства ТОВ «Агрозахист Полтава», а є витратами ТОВ «Агрозахист Донбас».

На підставі наведеного, ревізорами в акті перевірки складено висновок про порушення позивачем п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено витрати по взаємовідносинам з ТОВ «Агрозахист Донбас» за 2015 рік на загальну суму 877 500 грн. та занижено фінансовий результат до оподаткування на вищевказану суму.

ОСОБА_3 того, перевіркою встановлено включення до складу інших витрат операційної діяльності за 2015 рік витрати на послуги готелю на суму 138 225 грн., які сплачені позивачем ФОП ОСОБА_4

Так, відповідно до наданих на перевірку документів (договір про надання послуг готелю, наказ на проведення семінару, кошторис на проведення семінару, звіт про виконання кошторису проведення семінару, рахунок-фактура) встановлено, що підприємству позивача надано послуги готелю на суму 138 225 грн. Програма семінару містить перелік учасників: ТОВ «Агрозахист Донбас», ТОВ «Уніфер Інтернешнл ГмбХ», ТОВ «РАЖТ Семенс-Україна», ПрАТ «Агро-Союз», ТОВ «Октан».

Фактично у наданих підприємством документах наведено лише найменування статті затрат, які надані ФОП ОСОБА_4 (смт. Велика Багачка, Полтавська область), а саме «послуги готелю», які не містять обґрунтованого розрахунку (кошторису) вартості отриманих послуг та понесених витрат по проведенню семінару, переліку осіб, які проживали з 03 по 07 липня 2017 року у готелі «Козацький стан», та які приймали участь у даному семінарі.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення вимог п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», у результаті чого підприємством завищено інші витрати операційної діяльності за 2015 рік на суму 138 225 грн.

Також, за висновками перевірки в порушення вищенаведених норм до складу інших операційних витрат за серпень 2015 року позивачем завищено витрати операційної діяльності за рахунок включення штрафних санкцій на суму 175 452 грн. відповідно до бухгалтерської проводки: Дт 94 «Інші затрати операційної діяльності» Кт 6412 «Розрахунки по податках».

При цьому, перевіркою не виявлено відповідних документів (актів, податкових повідомлень-рішень) на підтвердження нарахування штрафних санкцій на суму 175 452 грн. За даними підсистемами «Облік платежів» ІС «Податковий блок», а саме «Інтегрованої картки платника» по податках за 2015 рік (у тому числі за серпень 2015 р.) нарахування штрафних санкцій на вказану суму позивачу не здійснювалося.

Отже, всього перевіркою встановлено завищення витрат позивачем у перевіряємому періоді на загальну суму 1 191 177 грн. (877 500 грн. + 138 225 грн. + 175 452 грн.), з яких донараховано суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 214 412 грн. (157 950 грн. + 24 880,50 грн. + 31 581,36 грн.).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_4, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 214 412 грн. (т. 1 а.с. 88-89).

Далі перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період, охоплений перевіркою, встановлено, що вищеописане порушення стосовно включення до бухгалтерського та податкового обліку витрат на компенсацію за організацію конференції в м. Дюссельдорф мало вплив на правомірність формування позивачем податкового кредиту та податкових зобовязань з ПДВ.

Так, проведеною перевіркою відображеного показника на підставі таких документів: податкові декларації з податку на додану вартість, реєстри отриманих податкових накладних, податкові накладні, головні книги, оборотно-сальдові відомості, журнали ордери по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 644 «Податковий кредит» встановлено заниження податкового зобовязання з ПДВ на загальну суму 175 500 грн., в тому числі за жовтень 2015 р. на суму 175 500 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту за жовтень 2015 р. компенсації послуг контрагенту ТОВ «Агрозахист Донбас» по проведенню конференції згідно договору від 12.10.2015 № 9006.

За результатами висновків акту щодо виявлених порушень в частині заниження зобовязання з ПДВ ГУ ДФС в Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_3, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на загальну суму 219 375,00 грн., з них за основним платежем 175 500 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 43 875 грн (25%) (т.1 а.с. 90 -91).

За висновками перевіряючих ревізорів ці витрати спрямовані на провадження господарської діяльності іншого субєкта господарювання і не відповідають вимогам п. 14.1.36 ст. 14 ПКУ «господарська діяльність діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи».

Таким чином, при перевірці доходів платника податків фізичних осіб (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11О.) встановлено отримання ними доходу у 2015 році у вигляді поїздки на конференцію в м. Дюссельдорф, яка є додатковим благом на загальну суму 1 053 000,00 грн. (в тому числі для кожного на суму 150 428,57 грн.) відповідно п.п. 164.2.17 (е) п. 164.2 ст. 164 ПКУ у вигляді вартості безоплатно отриманих послуг, індивідуально призначеної для такого платника.

В наказі по підприємству ТОВ «Агрозахист Полтава» від 16.10.2015 № 2015-16/10-1 наведено конкретний перелік осіб, які приймали участь у конференції. Даний наказ підписаний директором підприємства ОСОБА_5, а інші учасники конференції ознайомлені під підпис. Все це, на думку контролюючого органу, дає можливість персоніфікувати отримані доходи фізичними особами, а особливо суттєвим підтвердженням перебування працівників підприємства в м. Дюссельдорф є надані роздруківки електронних квитків маршрутом Київ Франкфурт Київ з нотаріально засвідченим перекладом з англійської мови на українську.

Зокрема, ревізорами було обраховано недоутриманого ПДФО за вказаним порушенням за жовтень 2015 р. по оплаті від 16.10.2015 - в сумі 157 940,75 грн. та від 19.10.2015 в сумі 85 560,90 грн.

ОСОБА_3 цього при перевірці звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт перевіркою встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів. До звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт додані документи, що не в повному обсязі підтверджують витрату готівкових коштів підприємства на загальну суму 1 017,17 грн. (детальний список на аркуші акту 33, т. 2 а.с. 98).

Відповідно до п.п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 ПКУ податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 строку, є особа, що видала таку суму.

З перерахованої суми податок з доходів фізичних осіб не утримано, чим порушено п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПКУ, в результаті чого підприємством недоутримано податку з доходів фізичних осіб в сумі 186,48 грн.

За наслідками висновків акту щодо виявлених порушень в частині заниження грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб ГУ ДФС в Полтавській області прийнято податкове повідомлення рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальному розмірі 536 261,83 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 243 688,13 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 182 732,11 грн, пеня в сумі 109 841,59 грн. (т.1 а.с. 93), детальний розрахунок штрафних санкцій (25%, 50% та 75%) і пені (т. 1 а.с. 94 95).

Одночасно з тих самих підстав контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем «е» п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 ПКУ в частині не нарахування на суми отриманого доходу у вигляді додаткового блага грошового зобовязання з військового збору, у звязку з чим ГУ ДФС в Полтавській області прийнято податкове повідомлення рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальному розмірі 34 792,39 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 15 810,26 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 11 854,81 грн., пеня в сумі 7 127,32 грн. (т.1 а.с. 92), детальний розрахунок штрафних санкцій (25%, 50 та 75%) і пені (т. 1 а.с. 94 95).

Рішенням ДФС України від 21.03.2018 № 9933/6/99-99-11-01-01-25 скарга ТОВ «Агрозахист Полтава» (від 22.01.2018 вх. 16542/6) та лист (від 26.01.2018 № 17773/6) на податкові повідомлення рішення ГУ ДФС в Полтавській області від 09.01.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_4, НОМЕР_3 частково задоволені (т.1 а.с. 109-117).

Щодо зменшення перевіркою витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Агрозахист Донбас» та ФОП ОСОБА_4, ДФС України зазначила, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена.

Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Окрім того, виходячи із специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Статтями 138 140 Податкового кодексу України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не повязані з господарською діяльністю платника податків.

Враховуючи вищевикладене, ДФС України дійшла висновку, що висновки акту перевірки стосовно порушень п.п. 134.1.1 п. 13.1 ст. 134 ПКУ, у результаті чого перевіркою збільшено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності внаслідок виключення зі складу витрат, що не повязані з господарською діяльністю по взаємовідносинам із ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Агрозахист Донбас» на загальну суму 1 015 725 грн. не відповідають вимогам розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПКУ, а отже підлягають скасуванню.

На підставі наведеного, ДФС України скаргу ТОВ «Агрозахист Полтава» частково задоволено, скасовано податкове повідомлення рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_4 в частині збільшення позивачу податку на прибуток на 182 831 грн. (18 % ставки податку від 1 015 725 грн.), а в іншій частині (не оскарженій у скарзі) зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Полтавській області від 09.01.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 залишено без змін.

У звязку зі зменшенням ДФС України позивачу грошового зобовязання за платежем податок на прибуток за результатами адміністративного оскарження ГУ ДФС в Полтавській області винесло податкове повідомленнярішення від 29.03.2018 № НОМЕР_4 на суму, що залишилася не скасованою внаслідок такого оскарження, а саме збільшено позивачу грошового зобовязання за платежем податок на прибуток на суму 31 581 грн. (18% ставки податку від завищеної суми витрат операційної діяльності за рахунок включення штрафних санкцій на суму 175452 грн.)

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями від 09.01.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, а також від 29.03.2018 № НОМЕР_4 позивач звернувся до суду із даним позовом про їх оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки перевірки не відповідають дійсним обставинам справи, натомість позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на момент вчинення спірних правовідносин) податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобовязань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу;

г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ ц е документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Згідно п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п. 2.1. вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 цього Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Так, в даному випадку підлягає зясуванню питання повязаності із господарською діяльністю ТОВ «Агрозахист Полтава» операції з придбання послуг на організацію конференції (мотиваційної поїздки) менеджерів підприємства, що проводилася у м. Дюссельдорф (Німеччина) у період з 08 по 13 листопада 2015 року для покупців препаратів компанії Bayer.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Агрозахист Полтава» є сертифікованим дилером ТОВ «Байєр» в Україні з продажу захисту рослин та має право реалізовувати зареєстровані в Україні препарати виробництва компанії «Байєр» (т. 1 а.с. 195-196).

Bayer є міжнародною інноваційною компанією сфокусованою на природничо-наукових напрямках. Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті http://www.bayer.ua, ОСОБА_3 в Україні є частиною глобального концерну Байєр АГ (Bayer AG) зі штаб-квартирою в Леверкузені, Німеччина. В Україні компанія ОСОБА_3 веде бізнес з 1992 року і здійснює свою діяльність у відповідності до принципів, визначених Корпоративною політикою етичного ведення бізнесу.

У відповідь на запит позивача щодо підтвердження господарських взаємовідносин ТОВ «Байєр» надано відповідь від 19.04.2018 № 3719 (т.1 а.с. 194), де повідомлено, що останнім здійснюється реалізація продукції аграрного підрозділу на підставі договорів поставки продукції, які товариство укладає виключно з тими субєктами господарської діяльності, які відповідають критеріям, що їх висуває Товариство до власної дистрибюторської мережі («Дистрибютори Товариства»).

Дистрибютори Товариства, у свою чергу, можуть здійснювати реалізацію продукції Товариства або безпосередньо кінцевим споживачам продукції, або із залученням інших субєктів господарювання («Дилерів»).

Таким чином, Товариство не має прямих господарських відносин із Дилерами та не здійснює реалізацію продукції аграрного підрозділу Товариства Дилерам напряму.

У той же час Товариство висуває певні вимоги до Дилерів, відповідність яким засвідчує сертифікатом дилера.

Згідно вказаних вимог щодо співпраці з Товариством, ТОВ «Агрозахист Полтава» був сертифікованим дилером, що підтверджується відповідними сертифікатами дилера за 2015, 2016, 2017 роки, а тому здійснював придбання необхідної продукції через офіційну дистрибюторську мережу Товариства.

ТОВ «Агрозахист Донбас» є офіційним дистрибютором ТОВ «Байєр» (т.1 а.с. 192).

На звернення позивача про офіційне підтвердження щодо дилерських відносин ТОВ «Байєр» в Україні листом від 20.12.2017 № 8 (т.1 а.с. 197) підтвердили, що ТОВ «Байєр» співпрацює зі своїми покупцями згідно відповідних комерційних критеріїв. Основним серед критеріїв набуття статусу Дилера ТОВ «Байєр» є умова щодо придбання продукції виробництва «ОСОБА_3 Сайєнс» лише через офіційну дистрибюторську мережу. ТОВ «Агрозахист Донбас» є одним серед офіційних дистрибюторів ТОВ «Байєр» в Україні.

Враховуючи стратегію розвитку ТОВ «Агрозахист Полтава», географію продажів, а головне - показники товарообігу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Полтава» відповідає показникам, які встановлені для дилерів ТОВ «Байєр», а тому дотримуючись комерційної політики виробника, придбаває продукцію «ОСОБА_3 Сайєнс» у ТОВ «Агрозахист Донбас».

Той факт, що позивачем у перевіряємому періоді придбавалася продукція ТОВ «Байєр» у ТОВ «Агрозахист Донбас» підтверджено в тому числі і матеріалами оскаржуваної перевірки ГУ ДФС в Полтавській області.

Листом від 21.12.2017 № 3425 на запит позивача (т.1 а.с. 191) ТОВ «Байєр» підтвердило, що у 2015 році ТОВ «Байєр» разом із ТОВ «Агрозахист Донбас» проводили мотиваційні заходи. А оскільки ТОВ «Агрозахист Полтава» відповідає вимогам до дилера засобів захисту рослин ТОВ «Байєр», зазначених на сайті товариства за посиланням: http://www.cropscience.bayer.ua/uk-UA/About/Distributors.aspx, то умови мотиваційних заходів розповсюджувалися і на представників ТОВ «Агрозахист Полтава». Остаточний перелік учасників мотиваційного заходу був визначений ТОВ «Агрозахист Донбас».

Так, 12.10.2015 між ТОВ «Агрозахист Полтава» (Замовник) та ТОВ «Агрозахист Донбас» (Виконавець) укладено договір № 9006 (т. 1 а.с. 124 -125), предмет якого визначено в редакції додаткової угоди від 13.10.2015 (т.1 а.с. 126) п.п. 1.1 «Замовник» доручає, а «Виконавець» бере на себе зобовязання з організації та проведення ділової зустрічі (мотиваційна поїздка) згідно з програмою, обовязком Виконавця визначено організацію проведення мотиваційної поїздки в період з 08 по 13 листопада 2015 р. для покупців препаратів ТОВ «Байєр» (п.п. 2.1.1 в редакції додаткової угоди від 13.10.2015), п.п. 3.1 та 2.2.1 обумовлено, що Замовник оплачує витрати за участь в конференції кожного з учасників на загальну суму договору 1 053 000 грн., у тому числі ПДВ 175 500 грн.

Наказом ТОВ «Агрозахист Полтава» від 12.10.2015 № 2015-12/10-3 направлено для участі у конференції у м. Барі менеджерів зі збуту ТОВ «Агрозахист Полтава» згідно списку (ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11О.) строком на 6 днів з 14 по 19 жовтня 2015 року включно з метою вивчення закордонних технологій в розробці та застосуванні засобів захисту рослин від компанії ОСОБА_3 (т.1 а.с. 127).

Оскільки в ході переговорного процесу щодо дати та місця проведення цієї мотиваційної поїздки відбулися зміни, то наказом ТОВ «Агрозахист Полтава» від 16.10.2015 № 2015-16/10-1 попередній наказ від 12.10.2015 № 2015-12/10-3 визнано таким, що втратив чинність, направлено ту саму групу менеджерів для участі в конференції у м. Дюссельдорф (Німеччина) терміном на 6 днів з 08 по 13 листопада 2015 року включно згідно затвердженої програми (т.1 а.с. 128-130).

На підтвердження реальності участі у цій конференції менеджерів товариства на перевірку надано:

- копії квитків (маршрутних листів) на переліт літаком за маршрутом Київ Франкфурт Київ, видані на імя всіх співробітників товариства згідно списку, затвердженого наказом від 16.10.2015, з нотаріально посвідченим перекладом з англійської мови на українську (т.1 а.с. 131 158),

- картки білети на відвідування виставки «Агрітехніка», що тривала з 10 по 14 листопада 2015 р. у м. Ганновері, видані на імя співробітників товариства із зазначенням ПІБ власника квитка на назву підприємства, яку дана особа представляє з нотаріально посвідченим перекладом з англійської мови на українську (т.1 а.с. 159 170) (така поїздка була обумовлена затвердженою програмою мотиваційної поїздки на дату - 10.11.2015 т.1 а.с. 130),

- ксерокопії відміток про візи у закордонних паспортах працюючих на момент проведення перевірки працівників товариства (т.1 а.с. 172-173),

- звіти про проведення ділової зустрічі (конференції) у мотиваційній поїздці (т.1 а.с. 171, 185, 186).

На виконання вищевказаного договору Виконавцем було виставлено рахунки на оплату замовлення від 12.10.2015 № 9007 (компенсація послуг проведення конференції) на суму 683 000 грн. (з ПДВ) та 370 000 грн. (з ПДВ), які були оплачені позивачем 16.10.2015 та 19.10.2015 відповідно, що підтверджується випискою про рух коштів із відміткою банку ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_12» (т.3 а.с. 36 37).

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України ТОВ «Агрозахист Донбас» по першій події «дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню» виписано на адресу ТОВ «Агрозахист Полтава» податкові накладні з номенклатурою товарів/послуг продавця «компенсація послуг по проведенню конференції» від 16.10.2015 № 526 на загальну суму 683 000 грн., в т.ч. ПДВ 113 833,33 грн. (т.1 а.с. 174) та від 19.10.2015 № 557 на загальну суму 370 000 грн., в т.ч. ПДВ 61 666, 67 грн. (т.1 а.с. 175).

ТОВ «Агрозахист Полтава» вартість вищевказаних послуг включено до складу витрат на збут в сумі 877 500 грн. та до складу податкового кредиту за жовтень 2015 року на суму 175 500 грн.

У бухгалтерському обліку дані операції відображено бухгалтерською проводкою: Дт 93 «Витрати на збут» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 877 500 грн.

На підтвердження надання/отримання обумовлених послуг сторонами підписано акти надання послуг від 31.10.2015 № 15077 та № 15078 (т. 1 а.с. 180-181).

При цьому, колегія суддів зазначає, що досліджені у судовому засіданні документи бухгалтерського та податкового обліку, податкові накладні відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", містять обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, тобто є такими, що не викликають сумнівів щодо їх юридичної сили та доказовості та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до пояснень позивача, для того щоб той чи інший засіб захисту рослин, по перше, правильно був підібраний під існуючу проблему загрози росту росили, а, по-друге, «запрацював» на полі і надав необхідний ефект треба знати та розуміти ряд особливостей використання препарату, а саме: коли (пора року), стан дозрівання рослини, в які погодні умови, на яких ґрунтах росте рослина, які межуючі культури, на підставі яких менеджер зі збуту повинен прийняти правильне рішення щодо продукту, який треба порадити споживачу. Для цього менеджери зі збуту засобів захисту рослин зобовязані постійно вдосконалювати свої знання, проводити аналітику впливу продуктів на рослини та ґрунти, випробовувати зразки препаратів на демонстраційних ділянках і т.д. ОСОБА_3 спеціальних знань, менеджерам зі збуту необхідно постійно збільшувати число своїх контактів серед виробників с/г продукції, налагоджувати нові ділові звязки. Саме під час таких мотиваційних заходів менеджери зі збуту отримують додаткові знання та нові знайомства, тим самим створюючи переваги у конкурентній боротьбі на ринку збуту агрохімічної продукції для підприємства, на якому працюють, серед маси інших торгових компаній в галузі постачання засоби захисту рослин, кількість яких постійно зростає внаслідок скасування ліцензування даного виду господарської діяльності.

ТОВ «Агрозахист Полтава» як дилер у відповідному регіоні безумовно зацікавлене у підвищенні знань працівників відділу збуту саме щодо специфіки та переваги продукції, яку виробляє ТОВ «Байєр».

ОСОБА_3 того, компанія Bayer входить до пятірки світових лідерів у виробництві засобів захисту рослин і відвідування у Німеччині потужностей такого виробника це складний організований захід для певного кола осіб, на який не кожен може потрапити. Безперечно, що відвідування такого рівня конференцій впливає на престиж і ділову репутацію господарюючого субєкта і, як наслідок, на збільшення прибутку як в короткочасній так і довготривалій перспективі.

Також, у 2016 році (після відвідування конференції) ТОВ «Агрозахист Полтава» закупило продукцію виробника ТОВ «Байер» (країна виробництва Німеччина) у офіційного дистрибютора ТОВ «Агрозахист Донбас» на суму 12 670 304,55 грн., реалізувало дану продукцію на суму 18 226 181, 43 грн. та в результаті отримало прибуток у розмірі 5 555 876,88 грн. Даний факт підтверджували бухгалтерською довідкою від 18.01.2018 № 1 (т.1 а.с. 184). За підсумками діяльності товариства у 2016 році працівники відділу збуту, які досягли високих показників продажу продукції компанії виробника ТОВ «Байєр» (країна виробництва Німеччина) були премійовані (т.1 а.с. 187-188).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Агрозахист Полтава» доведено звязок витрат на компенсацію послуг по проведенню вищевказаної конференції у Німеччині із господарською діяльністю позивача, а також наявністю розумної (економічної) причини для понесення таких витрат.

Враховуючи наведене, витрати на компенсацію послуг по проведенню вищевказаної конференції у Німеччині є витратами ТОВ «Агрозахист Полтава», повязаними із його господарською діяльністю, а не додатковим благом фізичних осіб працівників, яке обкладається ПДФО та військовим збором.

Згідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (тут і далі норми Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України встановлено, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (пп. 14.1.47, пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України).

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Та обставина, що в результаті надання особі оплачених благ у певній мірі задовольняються і особисті потреби такої особи, не є достатньою для висновку про належність таких благ до додаткового блага.

Додаткове благо пов`язане із виробничими силами і яке не має економічну мету в якості задоволення особистих потреб фізичної особи, а по суті є витратами на утримання підприємства не підпадає під оподаткування податком з доходів фізичних осіб, військовим збором та на нього не нараховується єдиний соціальний внесок.

Це саме стосується і висновків відповідача щодо коштів виданих працівникам під звіт на загальну суму 1017,17 грн. (детальний список на аркуші акту 33, т. 2 а.с. 98), оскільки ці кошти видавалися для господарських потреб підприємства, а тому такі працівники не отримували доходу, а, відтак, об'єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб та військовий збір відсутній.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновків перевірки щодо встановлення порушення ТОВ «Агрозахист Полтава» п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 ПКУ в частині не нарахування на суми отриманого доходу у вигляді додаткового блага грошового зобовязання ПДФО та військового збору.

Також, колегія суддів зазначає, що за висновками перевірки до складу інших операційних витрат за серпень 2015 року позивачем завищено витрати операційної діяльності за рахунок включення штрафних санкцій на суму 175 452 грн. відповідно до бухгалтерської проводки: Дт 94 «Інші затрати операційної діяльності» Кт 6412 «Розрахунки по податках».

При цьому, перевіркою не виявлено відповідних документів (актів, податкових повідомлень-рішень) на підтвердження нарахування штрафних санкцій на суму 175 452 грн. За даними підсистемами «Облік платежів» ІС «Податковий блок», а саме «Інтегрованої картки платника» по податках за 2015 рік (у тому числі за серпень 2015 р.) нарахування штрафних санкцій на вказану суму позивачу не здійснювалося.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Агрозахист Полтава» було самостійно виявлено помилки при складанні «Податкових декларацій з податку на додану вартість» за квітень 2014 р., травень 2014 р., червень 2014, липень 2014, грудень 2014 р., внаслідок чого у серпні 2015 р. бухгалтерською довідкою від 01.08.2015 № 155 товариством обраховано ПДВ та нараховано штраф за самостійно виявлені помилки на загальну суму 725 452 грн. та в порядку норми 50.1 ПКУ подано «Уточнюючі розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок» (т. 1 а.с. 198-262).

Так, згідно довідки за підписом головного бухгалтера ТОВ «Агрозахист Полтава» (т.1 а.с. 198) згідно регістрів бухгалтерського обліку 01.08.2015 головним бухгалтером товариства було створено у бухгалтерському програмному забезпеченні «1С: Управління торговим підприємством» довідку за номером 155. Зміст операції нарахування штрафних санкцій по ПДВ, рахунок 949 «Дебетовий рахунок»; рахунок 5412 «Кредитовий рахунок» на суму 725 452 грн.

Матеріалами справи підтверджено (т. 3 а.с. 1 51), що донараховані самостійно суми ПДВ та штрафи були оплачені ТОВ «Агрозахист Полтава» у періоди подання уточнюючих розрахунків (які були прийняті ДФСУ) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок 0002 УДКСУ згідно платіжних доручень:

1) від 19.08.2015 № 171 на суму 550 000 грн.,

2) від 02.09.2015 № 178 на суму 54 432 грн.,

3) від 04.12.2015 № 2798 на суму 21 000 грн.,

4) від 30.12.2015 № 2870 на суму 100 020 грн.

Пунктом 20 П(С)БО 16 «Витрати» передбачено, що до інших операційних витрат включаються, зокрема, визнані штрафи, пені, неустойка.

При цьому, податковим органом із усієї суми самостійно нарахованих штрафних санкцій 725 452 грн. не визнається лише частина на суму 175 452 грн., проте ні під час судового розгляду в суді першої інстанції, ні в доводах апеляційної скарги, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень з цього приводу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом частини 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому висновки акту перевірки від 11.12.2017 № 1657/16-31-14-01-10/38276813 є безпідставними, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення від 09.01.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, від 29.03.2018 № НОМЕР_4 є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права неправильним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року у справі № 816/1360/18 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі №816/1360/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України..

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_13
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_14 ОСОБА_15
Повний текст постанови складено 29.11.2018.