Справа № 0440/5768/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року Справа № 0440/5768/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
30.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо повернення та відмови в розгляді заяви представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, від 22.05.2018 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.06.2018 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській
області розглянути заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, від 22.05.2018 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, а також заяву ОСОБА_1 від 22.06.2018 року про поновлення виплати пенсії, у порядку, визначеному ст. ст. 45, 49 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-ІV.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1997 році позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, після чого йому було припинено виплату пенсії з 28.03.1997 року, у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання до держави Ізраїль. 22.05.2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діяв в його інтересах на підставі довіреності, посвідченої першим секретарем з консульських питань посольства України в державі Ізраїль, яка є прирівняною до нотаріально посвідченої, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про поновлення позивачу пенсії. Однак, листом за № 343/02.13-11 від 04.06.2018 року Інгулецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повідомив представника позивача ОСОБА_3, про повернення поданої заяви, оскільки вона підписана представником за довіреністю, та вказав на необхідність особистого подання до відділу заяви ОСОБА_1, за його підписом. Тобто зазначена заява не була належним чином розглянута.
22.06.2018 року представник позивача ОСОБА_3, який діяв в його інтересах на підставі довіреності, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про поновлення позивачу пенсії, яка була підписана особисто позивачем. Листом від 05.07.2018 року за № К9833-18 Інгулецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повідомив представника позивача ОСОБА_3 про те, що така заява повинна бути подана особисто позивачем, жодного рішення по ній, як те передбачено законом, неприйняв. Також, у даному листі відповідач надав роз'яснення щодо його думки про застосування положень законодавства з даного питання, тоді як ані позивач, ані його представник за таким до відповідача не зверталися. Тобто зазначена заява знову не була належним чином розглянута. Отже, фактично відповідач відмовив у розгляді вказаних заяв та ухилився від виконання покладених на нього обов'язків щодо їх розгляду у встановлений законом спосіб, не зважаючи не те, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року за № 22-1, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою, або надати їх через свого представника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 08.08.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
29.08.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.06.1992 року отримував пенсію по інвалідності, яка була встановлена йому безстроково, у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності.
З 28.03.1997 року позивачу було припинено виплату пенсії, у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання до Ізраїлю.
22.05.2018 року представником ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності посвідченої першим секретарем з консульських питань Посольства України в Державі Ізраїль Роман І.М., було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву, яка підписана представником, про поновлення виплати пенсії позивачу.
Листом від 04.06.2018 року № 343/02.13-11 Інгулецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повернув заяву представнику позивача ОСОБА_3, оскільки вона підписана представником за довіреністю та повідомив про необхідність особистого подання до відділу заяви пенсіонером за його підписом.
22.06.2018 року представник позивача повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про поновлення виплати позивачу пенсії, яка була підписана особисто позивачем.
Листом від 05.07.2018 року за № К9833-18 Інгулецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надав роз'яснення про те, що заява про поновлення виплати пенсії повинна бути подана особисто пенсіонером.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.
Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІVщодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІVвтратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні №25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону №1058-ІVдержава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та відповідні документи поштою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 року у справі № 757/12134/14-а.

Як встановлено судом, 22.05.2018 року представником позивача було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про поновлення виплати пенсії позивачу. На підтвердження повноважень представника до заяви додано довіреність, посвідчену першим секретарем з консульських питань Посольства України в Державі Ізраїль Роман І.М.

Крім цього, 22.06.2018 року представником позивача було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про поновлення виплати позивачу пенсії, яка була підписана особисто позивачем.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, зазначеним порядком передбачено обов'язок органу, що призначає пенсію прийняти рішення за результатми розгляду заяви, особи яка звертається для призначення (поновлення) пенсії.

Зазначеним порядком не визначено право органу, що призначає пенсію, повертати такі заяви, чи надавати на них роз'яснення щодо порядку звернення.

Однак, подані позивачем заяви не були належним чином розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяви позивача від 22.05.2018 року, від 22.06.2018 року про поновлення виплати пенсії та прийняте рішення по суті за результатами їх розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 23.07.2018 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в

Дніпропетровській області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 від 22.05.2018 року та від 22.06.2018 року про поновлення виплати пенсії, які були подані представником за довіреністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській

області розглянути заяви ОСОБА_1 від 22.05.2018 року та від 22.06.2018 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 та прийняти рішення за результатами розгляду заяв.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник