Справа № 0240/3457/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 листопада 2018 р. Справа № 0240/3457/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк А.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко А.В.,

представника позивача: Черпітяк О.В.,

представника відповідача: Чернікова О.С., Мельник Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

до: Державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" (23700, Вінницька область, м. Гайсин, вул. Плеханова, 28)

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Головне управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до Державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" про стягнення коштів в сумі 3 655 802,37 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до Державного бюджету в сумі 3655802,37 грн, який відповідачем добровільно не погашено.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

31.10.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник проти задоволення позовних вимог заперечила. Як на підставу заперечень вказала, що Державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" відповідно до чинного законодавства України має обов'язок із сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до Державного бюджету. Разом з цим, представник відповідача наголосила на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду з метою стягнення заборгованості із сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), а тому адміністративний позов слід залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд в задоволенні позову відмовити. В своїх запереченнях представники відповідача зазначили, що частина чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету не є податком, збором в розумінні Податкового кодексу України (далі - ПК України), а отже позивач не наділений повноваженнями здійснювати їх нарахування та вимагати їх сплату.

Крім того, в судовому засіданні, усною ухвалою суду від 31.10.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, відмовлено.

Дослідив матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" зареєстровано як юридична особа 13.12.2005 року та перебуває на податковому обліку як платник податків в Гайсинській ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Станом на дату звернення до суду Державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" не сплатило частину чистого прибутку (доходу) у сумі 3655802,37 грн. Сума боргу виникла в результаті несплати самостійно задекларованих зобов'язань та донарахувань зобов'язань (штрафних санкцій) податковим органом, що підтверджується доданими розрахунками, податкових повідомлень - рішень та витягом з облікової картки платника податків.

Так, Державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" подано "Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями" за наступні періоди: за І квартал 2016 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 257574,00 грн; за І півріччя 2016 року в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 169228,00 грн; за III квартал 2016 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 317470,00 грн; за 2016 рік, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 351114,00 грн; за І квартал 2017 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 813854,00 грн; за І півріччя 2017 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 510894,00 грн; за III квартал 2017 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 698892,00 грн; за 2017 рік, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 492731,00 грн; за І квартал 2018 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 68119,00 грн; за півріччя 2018 року, в якому ним самостійно визначено платіж в сумі 133051,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області було винесено податкове повідомлення - рішення №, яким донараховано 61500,00 грн, із яких 49200,00 грн - основне зобов'язання, а 12300,00 грн - штрафні санкції.

Станом на момент розгляду справи судом, згідно довідки про стан розрахунків з бюджетом, заборгованість відповідача становить 3655802,37 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» державні унітарні підприємства та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138 затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (далі Порядок).

Згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до п. 2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств (пункт 3 Порядку).

Враховуючи викладене, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету України, є обов'язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата вказаного платежу.

Підсумовуючи, суд зазначає, що станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача в добровільному порядку не погашена, обов'язок сплати боргу передбачена чинним законодавством, а тому позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу є обґрунтованими.

Щодо наявності у позивача повноважень на пред'явлення зазначеного позову, то суд виходить з того, що відповідно до п.п.19.-1.1, 19-1.22 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п. 17 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету належить до доходів Державного бюджету.

У пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» від 23.02.2011 року №138 прямо зазначено, що Державній податковій службі (правонаступником якою в теперішній час є Державна фіскальна служба) разом з Державною фінансовою інспекцією здійснювати контроль за повнотою і своєчасністю сплати державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу). Тим більш, зазначеною постановою визначено, що саме до податкових органів, державні підприємства подають Розрахунки частини чистого прибутку (доходу).

Сукупність зазначених норм дає підстави суду для висновків про те, що саме відповідач і є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет частину чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), у разі не перерахування їх підприємством самостійно.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Одночасно з цим, суд зазначає, що питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" (, адреса: 23700, Вінницька область, м. Гайсин, вул. Плеханова, 28) в рахунок погашення боргу частину чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) в сумі 3655802,37 грн до Державного бюджету.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (, адреса: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

Відповідач: Державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" (, адреса: 23700, Вінницька область, м. Гайсин, вул. Плеханова, 28)

Повний тест судового рішення виготовлено: 27.11.2018

Суддя Чернюк Алла Юріївна