Справа № 806/758/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

29 листопада 2018 року
Київ
справа №806/758/17
адміністративне провадження №№ К/9901/46978/18, К/9901/48181/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) Данилевич Н.А.,
суддів Бевзенка В. М.,
Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
касаційні скарги Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління, Державної прикордонної служби України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін
на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року (головуючий суддя Черняхович І.Е.)
та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року (головуючий суддя Капустинський М.М., судді Моніч Б.С., Охрімчук І.Г.)
у справі № 806/758/17
за позовом ОСОБА_1
до Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління, Державної прикордонної служби України Східного Регіональне Управління Харківський прикордонний загін,
про визнання протиправним та скасування наказу №95-АГ від 10.02.2017 року, стягнення моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1. В березні 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління (далі відповідач 1), Державної прикордонної служби України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін (далі відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
1.1. - визнати дії Державної прикордонної служби України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін щодо призначення службового розслідування та затвердження підсумків службового розслідування протиправними;
1.2. - визнати протиправним та скасувати наказ Державної прикордонної служби України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін від 26.12.2016 №1886-АГ "Про призначення службового розслідування";
1.3. - визнати протиправним та скасувати наказ Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківський прикордонний загін від 26.01.2017 №121-АГ "Про підсумки службового розслідування";
1.4. - визнати протиправним та скасувати наказ Державної прикордонної служби України Північне регіональне управління від 10.02.2017 №95-АГ "Про відшкодування збитків нанесених державі" щодо стягнення заподіяної шкоди;
1.5. - стягнути з Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Харківський прикордонний загін моральну шкоду, завдану позивачу ОСОБА_1 , у розмірі 10000 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
2. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, адміністративний позов (уточнений) ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України Північне регіональне управління, Державної прикордонної служби України Східне регіональне управління Харківський прикордонний загін залишено без розгляду в частині:
- визнання протиправними дій Державної прикордонної служби України Східне Регіональне Управління Харківський прикордонний загін щодо призначення службового розслідування та затвердження підсумків службового розслідування;
- визнання протиправним та скасування наказу Державної прикордонної служби України Східне Регіональне Управління Харківський прикордонний загін від 26.12.2016 №1886-АГ "Про призначення службового розслідування";
- визнання протиправним та скасування наказу Державної прикордонної служби України Східне Регіональне Управління Харківський прикордонний загін від 26.01.2017 №121-АГ "Про підсумки службового розслідування".
3. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління, Державної прикордонної служби України Східного Регіональне Управління Харківський прикордонний загін про визнання протиправним та скасування наказу №95-АГ від 10.02.2017 року, стягнення моральної шкоди задоволено частково:
3.1. Визнано протиправним та скасовано наказ № 95-АГ від 10 лютого 2017 року, винесений Державною прикордонною службою України Північне Регіональне Управління.
3.2. Стягнуто з Державної прикордонної служби України Північне Регіональне Управління на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 2000 грн.
3.3. В решті позовних вимог -відмовлено.
4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з результатами проведеного службового розслідування позивач був ознайомлений 10.02.2017р. Тобто, про хід службового розслідування та притягнення його до відповідальності ОСОБА_1 стало відомо лише після прийняття наказу від 10.02.2017 №95-АГ, а не з моменту надходження матеріалів службового розслідування до військової частини. Співбесіда, яка є обов`язковою відповідно до п.23 Положення, з ОСОБА_1 була проведена лише 11.02.2017 - на наступний день після прийнятті наказу №95-АГ "Про відшкодування збитків нанесених державі". Відповідачами не наведено належного документального обґрунтування на підтвердження законності притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності. Відтак, оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням вимог Положення, що в свою чергу є підставою для його скасування. Крім того, суди, враховуючи ступінь душевних страждань позивача та нетривалий період порушення його права, а також, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, дійшли висновку про підставність відшкодування моральної шкоди, але у меншому розмірі 2000 грн.
Короткий зміст вимог касаційних скарг та відзивів.
5. 02 квітня 2018 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року.
6. В касаційній скарзі відповідач 1, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
7. В обґрунтування поданої касаційної скарги відповідач 1 вказує на те, що судами попередніх інстанцій не правильно тлумачено пункт 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі. Так, зокрема, приписи даної норми передбачають прямий обов`язок командира військової частини за новим місцем служби винної особи видати наказ щодо притягнення до матеріальної відповідальності. Право перевіряти правильність проведення службового розслідування за попереднім місцем служби, а також проведення власного службового розслідування нормами даного Положення не передбачено. Крім того, судами попередніх інстанцій, при задоволенні частково позовних вимог, безпідставно надано оцінку порядку та процедурі проведення службового розслідування, оскільки позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування наказів щодо призначення та підсумків службового розслідування залишено без розгляду. Також судами попередніх інстанцій, при задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди, не взято уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995, яка визначає, що вирішення спору про відшкодуванню моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають наступні питання: наявність такої шкоди, протиправність його діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини останнього в її заподіянні. Судами, не наведено причинно наслідкового зв`язку між стражданнями позивача та протиправними діями з боку відповідача 1.
8. Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.
9. 07 травня 2018 року судом отримано відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи, зазначені у поданій касаційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить відмовити у її задоволенні, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
10. 17 квітня 2018 року судом касаційної інстанції отримано касаційну скаргу Державної прикордонної служби України Східне Регіональне Управління Харківський прикордонний загін на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року.
11. В касаційній скарзі відповідач 2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
12. В обґрунтування поданої касаційної скарги Державна прикордонна служба України Східне Регіональне Управління Харківський прикордонний загін, посилаючись на те, що рішення судів попередніх інстанцій зачіпають її права та інтереси, вказує на їх необґрунтованість та безпідставність. Так, відповідач 2, зазначає, що за результатами службового розслідування достовірно встановлено, що саме позивач самовільно, в особистих справах, здійснював виїзд на снігоході Polaris Turbo IQ LXT, що призвело до виходу з ладу снігоходу та, відповідно, мало наслідком притягнення ОСОБА_1 до матеріального відповідальності. Суди також неправомірно дійшли висновку про порушення відповідачем 2 процедури проведення службового розслідування в частині позбавлення права позивача на надання пояснень, позаяк в матеріалах справи наявні його письмові пояснення, відібрані в рамках проведення даного службового розслідування. Крім того, невірним є посилання судів попередніх інстанцій на відсутність запису про грошові зобов`язання в грошовому атестаті ОСОБА_1 , як на підтвердження відсутності стягнення та використання, при цьому, пункту 30 Положення, норми якого, на думку відповідача 2 підлягають застосуванню лише у тому випадку, коли з військовослужбовця частково стягнуто шкоду, заподіяну державі до вибуття до нового місця служби. Натомість, при вирішенні даного спору необхідно застосовувати п. 29 Положення, згідно якого якщо військовослужбовця переведено до нового місця служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування направляються до нового місця служби для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності. Також, суди попередніх інстанцій, вийшовши за межі позовних вимог, обсяг яких становило лише скасування наказу начальника Північного регіонального управління № 95-АГ від 10.02.2017, протиправно надали оцінку призначенню та проведенню службового розслідування відносно ОСОБА_1 , позовні вимоги щодо яких залишено без розгляду.

13. 10 травня 2018 року судом отримано відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому він вказує на безпідставність поданої касаційної скарги, оскільки постановами судів попередніх інстанцій не порушено права та інтереси відповідача 2, тому просить закрити касаційне провадження, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

14. Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

15. Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року зазначені касаційні скарги призначено до касаційного розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16. ОСОБА_1 з 29.11.2014 по 29.11.2016 проходив військову службу на посаді начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Харківського прикордонного загону. Наказом голови Державної прикордонної служби України від 31.12.2015 №1237-ОС зарахований в розпорядження начальника Північного Регіонального Управління (І категорії). Та наказом начальника Північного Регіонального Управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 12.01.2016 №4-ОС зарахований до списку особового складу.

17. Згідно з наказом начальника Харківського прикордонного загону №983- АГ від 18.07.2016 призначено службове розслідування за фактом завдання матеріальної шкоди державі внаслідок пошкодження снігоходу Polaris Turbo IQ LXT військовий номер НОМЕР_1 . Відповідно до рапорту від 26.12.2016 начальника групи правового забезпечення, наказ №983-АГ від 18.07.2016 не виконано, у зв`язку з чим запропоновано провести нове службове розслідування за фактом завдання матеріальної шкоди державі, а накази начальника Харківського прикордонного загону №983-АГ від 18.07.2016 та №1138-АГ від 18.08.2016 визнати такими, що втратили чинність.

18. Наказом начальника Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін від 26.12.2016 №886 призначено проведення службового розслідування. За результатом службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 спричинено матеріальну шкоду державі на суму 157917,20грн. За даним фактом складено висновок службового розслідування за фактом завдання державі матеріальної шкоди внаслідок пошкодження снігоходу Polaris Turbo IQ LXT військовий номер НОМЕР_1 , а також було перевірено дотримання посадовими особами Харківського прикордонного загону вимог керівних документів з приводу експлуатації та своєчасного відновлення транспортного засобу. Зазначеним висновком рекомендовано копії матеріалів службового розслідування направити за місцем проходження служби позивача. У відповідності до наказу начальника Харківського прикордонного загону Східного Регіонального Управління Прикордонної служби України про підсумки службового розслідування від 26.01.2017 №121-АІ направлено начальнику Північного Регіонального Управління Державної прикордонної служби України для розгляду питання щодо притягнення майора ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності та ознайомленням з висновком службового розслідування та даним наказом.

19. Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування збитків нанесених державі від 10.02.2017 №95-АГ, з належного позивачу грошового забезпечення, щомісяця утримується 1/5 частини на погашення боргу.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
20. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначається Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі Положення).
22. Абзац 2 пункту 17 Положення: У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

23. Абзац 3 пункту 21 Положення: <…> До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності <…>.
24. Пункт 22 Положення: Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.
25. Пункт 23 Положення: Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.
26. Пункт 29 Положення: Якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.
27. Пункт 30 Положення: Якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті. Списання сум заборгованості за попереднім місцем служби у цьому випадку провадиться лише в разі отримання письмового підтвердження про їх стягнення за новим місцем служби військовослужбовця. Підтвердження про прийняття суми заборгованості до стягнення підписується командиром (начальником), начальником фінансового органу (головним бухгалтером) військової частини і засвідчується гербовою печаткою.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
28. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
29. Суд касаційної інстанції (далі - Суд) наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
31. Стосовно доводів касаційної скарги про помилковість висновків судів попередніх інстанцій про відсутність запису в грошовому атестаті позивача, що прибув на нове місце служби, як на підставу відсутності грошових зобов`язань перед Державною прикордонною службою України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін, то Суд вважає їх прийнятними з огляду на таке.
32. За змістом пунктів 29-30 Положення слідує, що наявність запису у грошовому атестаті військовослужбовця, у випадку вибуття на нове місце служби, напряму залежить від того, на якому етапі прийняття чи виконання є рішення про відшкодування заподіяної військовослужбовцем шкоди.
33. Відтак, у випадку вибуття військовослужбовця на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування надсилаються на нове місце служби винного для притягнення до матеріальної відповідальності. Якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті. Термін «до повного відшкодування» тут вживається у значенні, коли етап виконання рішення про притягнення до матеріальної відповідальності розпочато за попереднім місцем служби військовослужбовця, тобто процес утримання з його належного грошового забезпечення триває та не завершено шляхом погашення усієї суми боргу.

34. Тому, відсутність запису в грошовому атестаті ОСОБА_1 , прибулого на нове місце служби - Державної прикордонної служби України Північне регіональне управління, до прийняття рішення про притягнення його до матеріальної відповідальності, не може слугувати підставою для ствердження відсутності грошових зобов`язань перед Державною прикордонною службою Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін і, як наслідок, для скасування наказу про притягнення позивача до матеріальної відповідальності.
35. Посилання Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління щодо обов`язковості винесення командиром військової частини за новим місцем служби позивача наказу про притягнення його до матеріальної відповідальності, за результатами проведеного Державною прикордонною службою України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін службового розслідування та безальтернативності дій командира частини при прийнятті даного наказу, то Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

36. Суд зауважує, що висновок за результатами проведеного службового розслідування щодо притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця не має наперед встановленої сили для командира (начальника) військової частини. Зазначене підтверджується приписами пункту 23 Положення, згідно якого притягнення командиром до матеріальної відповідальності військовослужбовця, після закінчення службового розслідування, здійснюється за наявності двох умов: особисто проведеної командиром співбесіди та повністю доведеної вини військовослужбовця. Відтак, командир військової частини наділений правом притягнення або непритягнення до матеріальної відповідальності винної особи, за результатами розгляду матеріалів розслідування, особисто проведеної співбесіди, а також власної оцінки факту доведеності вини військовослужбовця. Зазначеним правом, а не обов`язком, також наділений вищий за підлеглістю командир, який перевіряє обґрунтованість притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця за результатами оскарження наказу безпосереднього командира (пункт 24 Положення).
37. Тому, висновки судів попередніх інстанцій про прямий, безальтернативний обов`язок командира військової частини за новим місцем служби, у відповідності до пункту 29 Положення, видати, у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди, наказ про притягнення до матеріальної відповідальності новоприбулого військовослужбовця за результатом висновку службового розслідування, надісланого з попереднього місця служби, є таким, що позбавляє прав безпосереднього командира, передбачених пунктами 23-24 Положення, а також унеможливлює дотримання прав щодо участі у прийнятті командиром відповідного рішення.

38. Тобто, враховуючи вищенаведене, Суд зауважує, що обов`язок командира (начальника) військової частини за новим місцем служби винної особи, передбачений у пункті 29 Положення, у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення до матеріальної відповідальності даної особи повинен супроводжуватися дотриманням приписів пунктів 23-24 Положення проведенням співбесіди командиром та власної оцінки ним факту доведеності вини військовослужбовця, без позбавлення командира права вільного та неупередженого розсуду щодо притягнення чи непритягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, за результатами розгляду матеріалів службового розслідування.
39. Стосовно доводів касаційних скарг відповідачів про протиправність надання судами попередніх інстанцій оцінки порядку призначення та проведення службового розслідування, вимоги щодо скасування зазначених наказів було попередньо залишено без розгляду, то Суд їх відхиляє як необґрунтовані, оскільки суди, досліджуючи правомірність винесення наказу про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, не надавали оцінку порядку призначення та проведення службового розслідування, а лише з`ясовували передумови та причини, що слугували підставою для винесення оскаржуваного наказу.
40. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи частково позовні вимоги та скасовуючи наказ Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління від 10.02.2017 №95-АГ про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності виходили з того, що відповідачем 2 було порушено вимоги Положення, що полягали у обізнаності позивача із ходом службового розслідування лише після притягнення його до матеріальної відповідальності.
41. Водночас, в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , надані в рамках проведення службового розслідування, яким суди попередніх інстанцій не надали відповідної належної оцінки як доказу по справі в частині обізнаності чи необізнаності позивача із ходом проведення службового розслідування, що і мало наслідком передчасні висновки судів попередніх інстанцій про порушення вимог Положення в даній частині, яке спричинило скасування наказу від 10.02.2017 №95-АГ.
42. Крім того, задовольняючи частково вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суди не з`ясували чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, а також причинно наслідкового зв`язку між отриманою позивачем моральною шкодою та діями відповідача 2 щодо винесення оскаржуваного наказу.
43. З наведеного випливає, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин наявність чи відсутність порушення норм Положення в частині ознайомлення позивача із процедурою проведення службового розслідування, висновки якого, в подальшому, слугували підставою для притягнення позивача до матеріальної відповідальності.

44. Таким чином, з огляду на викладене, Суд зазначає, що вказані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
45. <…> Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд <…>.
46. Відповідно до п.1 ч. 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
47. Розглянувши доводи касаційних скарг, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не надано оцінку поясненню позивача в рамках проведення службового розслідування як підтвердження його обізнаності чи необізнаності із ходом проведення розслідування.
48. Керуючись статтями 341, 344, п.2 ч.1.ст.349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
49. Касаційні скарги Державної прикордонної служби України Північного Регіонального Управління, Державної прикордонної служби України Східного Регіонального Управління Харківський прикордонний загін задовольнити частково.
50. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
51. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Головуючий суддя Н.А. Данилевич
Судді В. М. Бевзенко
В.М. Шарапа