Справа № 620/3257/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року Чернігів Справа № 620/3257/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вершиніна І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2525 від 22.05.2018.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником легкового автомобіля марки«AUDI», модель «А8», 2013 року випуску, з об'ємом циліндрів двигуна 3993 сантиметрів кубічних, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2, видане: центр ДАІ7402. 25.05.2018 Головним управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0000264- 1301-2525, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн. Позивач не погоджується зі вказаним рішенням, оскільки вважає, що автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком за 2016 рік у зв'язку із його вартістю меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, пояснив, що середньо ринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України станом на 1 січня року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального та розміщує дану інформацію на офіційному веб-сайті. При визначенні податкового зобов'язання з транспортного податку Позивачу ГУ ДФС у Чернігівській області керувалось інформацією отриманою від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середня ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового звітного року. Фіскальний орган не здійснює безпосереднього розрахунку середньо ринкової вартості транспортного засобу, Мінеконом розвитку надає до фіскальних органів списки автомобілів, які є об'єктом оподаткування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки «AUDI», модель «А8», 2013 року випуску, з об'ємом циліндрів двигуна 3993 сантиметрів кубічних, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2, видане: центр ДАІ7402.

22.05.2018 Головним управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0000264- 1301-2525, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним ППР, на підставі ст. 56 ПК України, ОСОБА_3 звернувся із Скаргою до ДФС України та відповідно до рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 21.08.2018 № 12501/С/99-99-11-02-01-14, ППР № 0-2525 від 22.05.2018 залишено без змін.

Не погоджуючись з такими діями податкового органу позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

З 1 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статті 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ в редакції Закону України від 24.12.2015 № 909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» платниками транспортного податку є, зокрема, фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об'єктами оподаткування відповідно до приписів Податкового кодексу України.

За приписами підпункту 267.2.1. п.267.2 ст.267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2016 відповідно до ст.8 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII «Про Державний бюджет на 2016 рік» складав 1378 грн., таким чином об'єктом оподаткування у 2016 році були автомобілі середньо ринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн.

Середньо ринкова вартість автомобілів для цілей віднесення автомобілів до об'єкту опадаткування транспортним податком визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. ( пп. 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Така Методика визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66.

Відповідно до пункту 13 вказаної Методики Мін економ розвитку розраховує середньо ринкову вартість автомобіля щороку до 1 лютогр базового податкового (звітного) періоду та подає ДФС інформацію про автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пп. 267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України передбачено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4. ст.267 ПК України визначена ставка податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України дорівнює календарному року. Позивачу був нарахований транспортний податок за 2016 рік.

Підпунктом 267.6.3 п.267.3 ст.267 ПК України передбачено, що органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 р. подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку за місцем реєстрації об'єкта оподаткування.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Фіскальний орган не здійснює безпосереднього розрахунку середньо ринкової вартості транспортного засобу, Мін економ розвитку надає до фіскальних органів списки автомобілів, які є об'єктом оподаткування, дані автомобілі вносяться до ITC «Податковий блок».

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до відомостей, отриманих від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України завантажених на центральному рівні до ITC «Податковий блок» позивач є власником легкового автомобіля AUDI А8, тип кузову Седан-В, рік випуску - 2013 р., об'єм двигуна 3993 куб.см., VIN-код НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, що доводить правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Посилання позивача на висновок експертного дослідження не приймаються до уваги, оскільки останнє протирічить Методиці визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів та виконане без врахування пробігу автомобіля.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а як наслідок, необхідності відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Заяць