Справа № 826/16585/16
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправними дії/рішення службових осіб Київської митниці ДФС щодо оформлення актів про настання гарантійного випадку № 1 від 11 жовтня 2016 року, № 2 від 11 жовтня 2016 року, № 038010 від 13 жовтня 2016 року, № 038014 від 21 листопада 2016 року, № 065005 від 15 березня 2017 року, № 065007 від 10 квітня 2017 року та вимог про сплату коштів за гарантійним документом № 1102-00006-3100515 код від 31 травня 2015 року, № 1102-00007-220615 код від 22 червня 2015 року, № 1102-00008-01-221015 код від 22 жовтня 2015 року, № 1102-00009-01-301115 від 30 листопада 2015 року, № 1102-00010-01-180316 код від 18 березня 2016 року, № 1102-00011-01-150416 код від 15 квітня 2016 року;

- зобов'язати Київську митницю ДФС скасувати акти про настання гарантійного випадку № 1 від 11 жовтня 2016 року, № 2 від 11 жовтня 2016 року, № 038010 від 13 жовтня 2016 року, № 038014 від 21 листопада 2016 року, № 065005 від 15 березня 2017 року, № 065007 від 10 квітня 2017 року та вимоги про сплату коштів за гарантійним документом № 1102-00006-3100515 код від 31 травня 2015 року, № 1102-00007-220615 код від 22 червня 2015 року, № 1102-00008-01-221015 код від 22 жовтня 2015 року, № 1102-00009-01-301115 від 30 листопада 2015 року, № 1102-00010-01-180316 код від 18 березня 2016 року, № 1102-00011-01-150416 код від 15 квітня 2016 року до моменту визначення винних осіб у кримінальному провадженні та прийняття судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що товари, які задекларовані у митному режимі переробки, були втрачені внаслідок неправомірних дій третіх осіб.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», у якому зазначив, що втрата товару внаслідок неправомірних дій третіх осіб не підтверджена належними доказами. Також відповідач вказує на те, що позивач стверджує про вчинення неправомірних дій стороною договору - ТОВ «Управлінська компанія», а не третіми особами.

Під час судового засідання представник позивача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що між Державною митною службою України та ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» була укладена угода про надання фінансових гарантій митним органам незалежним фінансовим посередником від 22 листопада 2012 року № 770 (далі - угода від 22 листопада 2012 року № 770), яка регулює взаємовідносини між Держмитслужбою та Гарантом щодо надання фінансових гарантій сплати митних платежів у разі невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятих перед митним органом зобов'язань, що випливають з митних процедур відповідно до Митного кодексу України. Згідно умов вказаної угоди, позивач визнається незалежним фінансовим посередником, уповноваженим Держмитслужбою України на надання митним органам фінансових гарантій та вноситься до Реєстру гарантів.

Між ТОВ «Управлінська компанія» (комітент) та ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» (комісіонер) був укладений договір комісії від 09 квітня 2014 року № 1102-ГК/14, відповідно до умов якого комітент зобов'язує, а комісіонер зобов'язується від свого імені та за рахунок комітента забезпечити надання митним органам фінансових гарантій та здійснити їх фінансове забезпечення у вигляді страхування згідно з вимогами митного законодавства України. Також вказаний договір передбачає, що комітент зобов'язаний завершити режим переробки відповідно вимогам, передбаченими чинним законодавством України, а у випадку порушення зобов'язань - виплатити митний борг.

На підставі вказаних договорів позивач надав фінансові гарантії ТОВ «Управлінська компанія» на переробку за межами митної території України товару «відходи електронного брухту у вигляді плат від електронної, обчислювальної та побутової техніки, що містять дорогоцінні метали», а саме:

1. Гарантійний документ від 31 травня 2015 року № 1102-00006-01-310515 до митної декларації (МД) від 03 червня 2015 року № 125120105/2015/310929.

У встановлений строк ввезення (до 01 червня 2016 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 11 жовтня 2016 року № 1 (вих. №8677/Г/10-70-61-05-47 від 12 жовтня 2016 року). На підставі гарантійного документа від 31 травня 2015 року № 1102-00006-01-310215 код Київською митницею ДФС сформовано вимогу про сплату коштів у сумі 501902,09 грн. від 12 жовтня 2016 року № 8678/1/10-70-61-05-47.

2. Гарантійний документ від 22 червня 2015 року № 1102-00007-01-220615 код до митної декларації (МД) від 23 червня 2015 року № 05/2015/312304.

У встановлений строк ввезення (до 11 червня 2016 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 11 жовтня 2016 року № 2 (вих. № 8676/Г/10-70-61-05-47 від 12 жовтня 2016 року). На підставі гарантійного документа від 22 червня 2015 року № 1102-00007-01-220615 код сформована вимога про сплату коштів в сумі 533382,13 грн. від 12 жовтня 2016 року № 8675/1/10-70-61-05-47.

3. Гарантійний документ від 22 жовтня 2015 року № 1102-00008-01-221015 до митної декларації від 23 жовтня 2015 року № 125110011/2015/038010.

У встановлений строк ввезення (до 12 жовтня 2015 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 13 жовтня 2016 року № 038010. На підставі гарантійного документа від 22 жовтня 2015 року № 1102-00008-01-221015 код сформована вимога про сплату коштів в сумі 1197689,03 грн. від 18 жовтня 2016 року.

4. Гарантійний документ від 30 листопада 2015 року № 1102-00009-01-301115 до митної декларації від 04 грудня 2015 року № 125110011/2015/038014.

У встановлений строк ввезення (до 20 листопада 2016 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 21 листопада 2016 року № 038014. На підставі гарантійного документа від 30 листопада 2015 року № 1102-00009-01-301115 сформована вимога про сплату коштів в сумі 212936,46 грн. від 24 листопада 2016 року.

5. Гарантійний документ від 18 березня 2016 року № 1102-00010-01-180316 до митної декларації від 21 березня 2016 року № 125110011/2016/065005.

У встановлений строк ввезення (до 12 березня 2017 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 15 березня 2017 року № 065005. На підставі гарантійного документа від 18 березня 2016 року № 1102-00010-01-180316 код сформована вимога про сплату коштів в сумі 715357,25 грн. від 16 березня 2017 року № 2096/2/10-70-60-47.

6. Гарантійний документ від 15 квітня 2016 року № 1102-00011-01-150416 до митної декларації від 15 квітня 2016 року № 125110011/2016/065007.

У встановлений строк ввезення (до 09 квітня 2017 року) готова продукція за вказаною МД не була доставлена на митну територію України в повному обсязі, про що контролюючим органом складено акт про настання гарантійного випадку від 10 квітня 2017 року № 065007 та на підставі гарантійного документа від 15 квітня 2017 року № 1102-00011-01-150416 код сформована вимога про сплату коштів в сумі 182305,76 грн. від 13 квітня 2017 року № 3048/2/10-70-60-47.

Не погоджуючись із вказаними актами про настання гарантійного випадку та вимогами про сплату коштів за гарантійним документом, ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» звернулося до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що вивезений ТОВ «Управлінська компанія» у митному режимі переробки товар був втрачений у зв'язку з настанням обставин непереборної сили, а саме - неправомірних дій третіх осіб.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство та умови угоди від 22 листопада 2012 року № 770 не пов'язує обставини непереборної сили з неправомірними діями третіх осіб. Також суд першої інстанції зазначив, що сам факт звернення до правоохоронних органів не підтверджує вчинення злочинних дій третіми особами.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 164 Митного кодексу України товари, поміщені в митний режим переробки за межами митної території, протягом всього строку перебування у цьому режимі перебувають під митним контролем. Товари, продукти переробки яких визначені Кабінетом Міністрів України як обов'язкові до повернення на митну територію України, вивозяться у митному режимі переробки за межами митної території із застосуванням заходів гарантування на суму їх вартості в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 1 ст. 166 Митного кодексу України передбачено, що строк переробки товарів за межами митної території України встановлюється органом доходів і зборів у кожному випадку під час надання дозволу підприємству-резиденту, виходячи з тривалості процесу переробки товарів та розпорядження продуктами їх переробки. Зазначений строк обчислюється, починаючи з дня завершення митного оформлення органом доходів і зборів українських товарів для переробки. За заявою підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів, з причин, підтверджених документально, строк переробки товарів за межами митної території України продовжується зазначеним органом, але загальний строк переробки не може перевищувати 365 днів.

У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 307 Митного кодексу України юридичні особи, які мають намір виступати гарантом забезпечення особою своїх зобов'язань перед органами доходів і зборів України зі сплати митних платежів, уповноважуються на це і вносяться до реєстру гарантів у порядку, визначеному цим розділом. Взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод. Фінансова гарантія видається гарантом і надається органам доходів і зборів особою, відповідальною за сплату митних платежів, або будь-якою іншою особою на користь особи, відповідальної за сплату митних платежів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Фінансова гарантія діє на всій митній території України.

У разі невиконання особою зобов'язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, орган доходів і зборів із залученням представників гаранта, що видав таку гарантію, з'ясовує обставини невиконання зобов'язання, після чого направляє цьому гарантові вимогу щодо сплати належної суми митних платежів. До вимоги додаються завірені органом доходів і зборів копії документів, що підтверджують невиконання зобов'язання. Процедура направлення вимоги та перелік обов'язкових документів, що до неї додаються, визначаються в угоді, передбаченій частиною третьою статті 314 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 311 Митного кодексу України орган доходів і зборів направляє гарантові, що видав гарантію у вигляді документа, вимогу щодо сплати митних платежів у разі встановлення органом доходів і зборів факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами.

Сторонами даної справи не заперечується виникнення підстав, з якими закон пов'язує направлення ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» як гарантові вимог щодо сплати митних платежів - готова продукція за раніше зазначеними митними деклараціями ТОВ «Управлінська компанія» не була доставлена на митну територію України у вставлений строк.

Як раніше зазначалося, взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод.

Обставини, що не є гарантійним випадком визначені у розділі 5 угоди від 22 листопада 2012 року № 770.

Відповідно до п. 5.1 вказаної угоди гарантійний випадок не вважається таким, що настав, якщо особа, відповідальна за сплату митних платежів, не виконала забезпечене фінансовою гарантією зобовязання внаслідок обставин непереборної сили.

Положеннями п. 5.1.1 угоди від 22 листопада 2012 року № 770 передбачено, що під обставинами непереборної сили розуміється надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, дія якої виникла винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання Сторін Угоди (блокади, страйк, дорожньо-транспортна пригода), що призвела до знищення товару.

Згідно з п. 5.2 зазначеної угоди достатнім доказом дії обставин непереборної сили Сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством.

Отже, для підтвердження настання обставин непереборної сили, у зв'язку з якими гарантійний випадок не вважається таким, що настав, гарант зобов'язаний надати документ уповноваженого органу або особи, що підтверджує:

- факт знищення товару;

- факт існування обставин непереборної сили;

- знищення товару саме внаслідок обставин непереборної сили.

В даному випадку ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» не надав до суду доказів фактичного знищення товару, що був вивезений ТОВ «Управлінська компанія» за межі митної території України в митному режимі переробки під фінансові гарантії позивача.

Обставинами непереборної сили, на думку позивача, є злочинні дії посадових осіб ТОВ «Управлінська компанія» та третіх невстановлених осіб.

За змістом п. 5.1.1 угоди від 22 листопада 2012 року № 770 під обставинами непереборної сили розуміється непередбачена ситуація, що відбуваються незалежно від волі і бажання Сторін Угоди (якими є Державна митна служба України та ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»), що призвела до знищення товару. До таких ситуацій можуть належати не лише блокади, страйк, дорожньо-транспортна пригода.

На підтвердження виникнення непередбаченої ситуації у вигляді злочинних дій третіх осіб позивач надав суду докази відкриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000105 від 29 червня 2016 року та початку досудового розслідування у кримінальному провадження №0009492 по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, сам факт звернення до правоохоронних органів не підтверджує вчинення злочинних дій третіми особами.

З метою спростування зазначеного висновку позивач послався на постанову Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 826/19277/16, у якій, на думку представника ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», факт відкриття кримінального провадження був визначений достатній підтвердженням настання обставин непереборної сили.

Разом з тим, у п. 22 вказаної постанови зазначено, що обставини непереборної сили (злочинні дії третіх осіб) підтверджено саме сукупністю документів (а не одним лише фактом відкриття кримінальних проваджень), зокрема сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України 17 листопада 2016 року № 7000, довідкою управління поліції, якою підтверджено факт відкриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведення досудового розслідування, залучення позивача потерпілим до кримінального провадження (постанова про залучення потерпілого), яким встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману під приводом перевезення товару та надання послуг, заволоділи вантажем, який постачався для позивача згідно з договором купівлі-продажу.

В матеріалах даної справи відсутні докази, які б підтверджували злочинні дії третіх осіб та факт втрати товару.

Відповідно до п. 4.1 угоди від 22 листопада 2012 року № 770 у випадках, визначених ч. 4 ст. 311 Митного кодексу України, митний орган, яким встановлено факт настання гарантійного випадку, протягом 5 робочих днів з дати виявлення такого факту складає акт за формою, наведеною у додатку 3 до цієї Угоди.

Отже, угодою встановлений строк, протягом якого складається акт про настання гарантійного випадку.

Митним кодексом України та угодою від 22 листопада 2012 року № 770 не передбачено підстав для відтермінування складення такого акту, в тому числі до з'ясування причин порушення вимог і умов митних режимів.

Положеннями п. 4.3 угоди від 22 листопада 2012 року № 770 передбачено, що разом з актом про настання гарантійного випадку складається вимога.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» про зобов'язання Київської митниці ДФС скасувати акти про настання гарантійного випадку та вимоги про сплату коштів за гарантійним документом до моменту визначення винних осіб у кримінальному провадженні та прийняття судового рішення є необґрунтованими.

З метою уникнення негативних наслідків у вигляді сплати митних платежів, забезпечених гарантією, ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» зобов'язане було зібрати та надати до митного органу докази настання обставин непереборної сили, передбачених розділом 5 угоди від 22 листопада 2012 року № 770, у період з моменту порушення ТОВ «Управлінська компанія» вимог і умов митного режиму переробки та до закінчення передбаченого п. 4.1 вказаної угоди п'ятиденного строку для складення акту про настання гарантійного випадку.

Сутність та меті фінансової гарантії полягає у забезпеченні зобов'язань особи перед органами доходів і зборів України зі сплати митних платежів.

У разі настання передбачених ч. 4 ст. 311 Митного кодексу України обставин, позивач зобов'язаний виконати обов'язки гаранта щодо сплати митних платежів або належними доказами підтвердити настання обставин непереборної сили.

Також колегія суддів враховує положення п. 5.3 угоди від 22 листопада 2012 року № 770, які передбачають, що у разі настання обставин непереборної сили особа, відповідальна за сплату митних платежів надає документ, визначений у п. 5.2 митному органу, в зоні діяльності якого встановлено факт настання гарантійного випадку - якщо гарантія ще не погашена, або цьому митному органу та гаранту - якщо гарантія вже погашена гарантом.

Зазначений пункт договору вказує на те, що обов'язок підтвердити настання обставин непереборної сили покладається саме на особу, відповідальну за сплату митних платежів - ТОВ «Управлінська компанія», а не гаранта - ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс».

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що злочинні дії, які призвели до втрати товару, можуть бути визнані обставинами непереборної сили, якщо вони вчинені третіми особами відносно ТОВ «Управлінська компанія» та його майна, а не самим товариством, яке є відповідальним за сплату митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що надання ТОВ «Управлінська компанія» доказів настання обставин непереборної сили після погашення митних платежів гарантом має правові наслідки у вигляді вивільнення (повернення) фінансової гарантії митним органом.

Так, згідно з ч. 10 ст. 311 Митного кодексу України після завершення митного оформлення товарів чи процедури транзитного перевезення товарів та за відсутності порушення особою зобов'язань із сплати митних платежів фінансова гарантія не пізніше двох годин після того, як орган доходів і зборів отримає підтвердження фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, вивільняється (повертається) цим органом доходів і зборів. При вивільненні (поверненні) індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії у паперовому вигляді органом доходів і зборів на всіх її примірниках проставляється відбиток відповідного митного забезпечення.

Відповідно до п. 3 ч. 11 ст. 311 Митного кодексу України підтвердженням фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, є завершення дії митного режиму, що передбачав перебування товарів під митним контролем весь час дії такого режиму.

У свою чергу митний режим переробки за межами митної території, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 Митного кодексу України, припиняється органом доходів і зборів у разі повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту такої аварії або дії обставин у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з ч. 3 ст. 173 Митного кодексу України у разі припинення митного режиму переробки за межами митної території згідно з частиною другою цієї статті повернення товарів та продуктів їх переробки на митну територію України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до статті 164 цього Кодексу, повертаються тільки у разі повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Таким чином, права ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» як гаранта будуть поновлені у разі доведення факту повної втрати товарів унаслідок дії обставин непереборної сили, навіть після сплати ним митних платежів, забезпечених фінансовою гарантією.

Зазначені обставини у свої сукупності вказують на те, що Київська митниця ДФС під час оформлення актів про настання гарантійного випадку № 1 від 11 жовтня 2016 року, № 2 від 11 жовтня 2016 року, № 038010 від 13 жовтня 2016 року, № 038014 від 21 листопада 2016 року, № 065005 від 15 березня 2017 року, № 065007 від 10 квітня 2017 року та вимог про сплату коштів за гарантійним документом № 1102-00006-3100515 код від 31 травня 2015 року, № 1102-00007-220615 код від 22 червня 2015 року, № 1102-00008-01-221015 код від 22 жовтня 2015 року, № 1102-00009-01-301115 від 30 листопада 2015 року, № 1102-00010-01-180316 код від 18 березня 2016 року, № 1102-00011-01-150416 код від 15 квітня 2016 року діяла на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені законом та не порушувало прав ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», на захист яких поданий даної адміністративний позов.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс».

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 05 вересня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 27 листопада 2018 року.

v