Справа № 813/1098/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року

Київ

справа №813/1098/17

адміністративне провадження №К/9901/40083/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуГалицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 09.06.2017 (суддя - Братичак У.В.)
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 (колегія суддів у складі: Костів М.В., В.З. Улицький, Р.М.Шавель)
у справі №813/1098/17
за позовомДержавного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»
доГалицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» (далі - Підприємство) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ОДПІ), у якому просило: визнати протиправними дії щодо прийняття рішення про залишення без розгляду реєстраційної заяви форми №1-РН від 23.12.2016 Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»; зобов`язати включити Державне підприємство "Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 №440.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив йому у включенні до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, оскільки на виконання нової редакції пункту 133.4 статті 133 ПК України Підприємством було приведено у відповідність установчі документи та подано реєстраційну заяву форми 1-РН та копію установчих документів для включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017, позов задоволено. Визнано протиправними дії ОДПІ щодо прийняття рішення про залишення без розгляду реєстраційної заяви форми №1-РН від 23.12.2016 Підприємства. Зобов'язано ОДПІ включити Підприємство до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 №440.

Рішення мотивовані (з урахуванням виходу за межі вимог позовних вимог) тим, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів наявність правових підстав для відмови позивачу у включенні його до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, а відтак, такі дії податкового органу вчинені останнім всупереч норм законодавства, що регулює дані правовідносини. Зокрема, судами встановлено, що позивач зареєстрований як неприбуткова організація, хоч і є держаним підприємством, тоді як в Статуті визначені положення щодо заборони на розподіл доходів (прибутку), як вимагається податковим законодавством.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказується на те, що судами не досліджувалось питання мети створення позивача, хоча згідно положень його Статуту Підприємство здійснює свою діяльність на основі Закону України «Про театри і театральну справу», де передбачено можливість театрів здійснювати комерційну та некомерційну діяльність. При цьому затвердженим Статутом театру передбачена можливість здійснення Підприємством комерційної діяльності. Крім того, Статут позивача не містить обмежень в частині розподілу отриманих доходів або їх частини серед членів неприбуткової організації, як-то передбачено вимогами ПК України. Також наголошує про наявність в Статуті позивача положень, які є неприйнятні для державного (унітарного) підприємства, зокрема положень за якими його майно закріплюється за ним на праві господарського відання, тобто на праві, яке характерне для суб'єктів господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність, метою якої є отримання прибутку.

У письмовому відзиві на вказану касаційну скаргу позивач просить про залишення її без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи й правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 23.12.2016 позивачем подано реєстраційну заяву форми 1-РН та копії установчих документів для включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Згідно з листом відповідача №16933/13-04-12-03-12 від 29.12.2016 реєстраційну заяву Підприємства залишено без розгляду, оскільки Статут не відповідає вимогам підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями). Звернувшись до Головного управління ДФС у Львівській області щодо безпідставності залишення заяви без розгляду, позивач отримав лист №1825/10-13-01-12-04-09 від 28.02.2017 щодо відмови у наданні статусу неприбутковості з огляду на відсутність ознак неприбутковості для державних унітарних некомерційних підприємств.

Вважаючи такі дії ОДПІ протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позов суди виходили з того, що Підприємство є об'єктом державної власності та належить до сфери управління Міністерства культури України. Театр утворено та зареєстровано в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність неприбуткової організації. Як вбачається з листа ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 11.05.2007 р. №9554/15-116, Театру присвоєно ознаку неприбуткової установи за №0004 з 27.10.1997.

Разом з тим, касаційний суд, розглядаючи касаційну скаргу відповідача в межах її доводів, вважає висновки судів попередніх інстанцій про незаконність дій ОДПІ передчасними, та такими, що зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

За приписами пункту 133.4. статті 133 ПК України, не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпункт 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 ПК України визначає, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація, що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення).

Відповідно до абзацу першого підпункту 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 ПК України, доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Згідно підпункту 133.4.4. пункту 133.4 статті 133 ПК України, встановлення контролюючим органом відповідно до норм цього Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2 цього пункту, є підставою зокрема для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру встановлює Кабінет Міністрів України (підпункт 133.4.5. пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 440 затверджено Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - Порядок).

Вимоги, на відповідність яким контролюючий орган перевіряє організації при включенні їх до Реєстру визначені пунктом 7 Порядку та вони узгоджуються із вимогами, визначеними підпунктом 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Абзацом третім пункту 34 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій», що відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, включаються контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. За бажанням неприбуткової організації вона може подати до контролюючого органу копії установчих документів.

Згідно пункту 35 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов'язані до 1 липня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу. Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 1 липня 2017 року виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З аналізу наведених норм висновується, що підприємство, установа та організація може бути визнана неприбутковою за наявності дотримання одночасно всіх вимог, встановлених положеннями пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, статутні документи мають бути приведені у відповідність із вищезазначеними нормами у визначений цим кодексом строк та подані до контролюючого органу.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд під час вирішення аналогічної справи, постанова від 20.06.2018, справа №806/3313/17.

Як установлено судами попередніх інстанцій в основу спірного рішення про залишення без розгляду заяви Підприємства покладено виявлений факт невідповідності Статуту вимогам пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Зі змісту рішення судів попередніх інстанцій вбачається про дослідження ними Статуту позивача, при цьому з посиланням на пункти 1.1, 2.1, абз. 1 п. 7.7 (неприбуткова діяльність) та абз. 2 пункту 5.3, абз. 11 пункту 6.5, абз. 2 пункту 7.7 Статуту (заборона на розподіл доходів (прибутку), суди дійшли висновку про його відповідність вимогам пункту підпункту 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України. Однак, таке дослідження Статуту на відповідність вимогам підпункту 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 ПК України, здійснено поверхнево, без визначення всіх умов, відповідно до яких ОДПІ було прийнято рішення про залишення заяви позивача без розгляду.

Так, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на підстави з яких відповідачем було прийнято назване рішення. Зокрема такими є не відповідність Статуту Підприємства вимогам підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 ПК України та приналежність його за своєю організаційно правовою формою до держаного підприємства на меті якого є ціль - отримання прибутку.

Тобто, виокремлення на думку судів певних невідповідностей частини Статуту позивача вимогам положень ПК України, якими передбачено підстави для включення платника до Реєстру неприбуткових організацій свідчить про неповне з'ясування всіх обставин по справі та не врахування доводів податкового органу.

Отже дослідження та оцінка всього Статуту позивача на відповідність всім вимогам підпункту 133.4.1. пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, пункту 7 Порядку, судами попередніх інстанції не здійснювалась.

На користь вказаним висновкам слугують положення Статуту позивача, зокрема його підпункт 2.3 (Інша діяльність), де перелічена можлива діяльність Підприємства, яка за своїм характером не відповідає ознакам неприбутковості. Суперечливим є положення абз. 11 пункту 6.5 Статуту, на який здійснюють посилання суди попередніх інстанцій, в розрізі дотримання вимог ПК в частині заборони на розподіл доходів (прибутку), так як перше речення цього положення містить вказівку про розподіл отриманих доходів.

Аналогічні доводи зазначені в касаційній скарзі відповідача, однак враховуючи неповноту дослідження цих обставин судами попередніх інстанцій та межі перегляду судових рішень судом касаційної інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості встановлювати та оцінювати ці обставини.

Також, судами попередніх інстанцій не була надана оцінка формі прийнятого відповідачем рішення, оформленого у вигляді листа «Про розгляд заяви» від 29.12.2016 (вих. №16933/13-04-12-03-12), дії по прийняттю якого стали підставою для звернення позивачем із позовом до суду, як такого, що не передбачений Порядком, виходячи з наступного.

Згідно із пункту 6 Порядку для включення до Реєстру неприбуткова організація повинна подати до контролюючого органу реєстраційну заяву за формою 1-РН згідно з додатком 1 і засвідчені підписом керівника або представника такої організації та скріплені печаткою (за наявності) копії установчих документів неприбуткової організації (крім тих, що оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), а житлово-будівельні кооперативи також засвідчені підписом керівника або представника такого кооперативу та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом.

У відповідності до приписів пункту 8 Порядку за результатами розгляду реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, протягом 14 календарних днів з дня їх отримання контролюючим органом приймається рішення про:

включення, повторне включення, відмову у включенні неприбуткової організації до Реєстру;

виключення неприбуткової організації з Реєстру;

зміну ознаки неприбутковості.

Контролюючий орган відмовляє неприбутковій організації у включенні до Реєстру в разі:

подання неприбутковою організацією неповного пакета документів, визначених пунктом 6 цього Порядку;

невідповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 7 цього Порядку.

Відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 готується у двох примірниках, один з яких надається неприбутковій організації, а другий залишається в контролюючому органі.

Після отримання рішення про відмову у включенні до Реєстру неприбуткова організація може усунути недоліки та повторно подати документи до контролюючого органу відповідно до пункту 6 цього Порядку, не змінюючи при цьому положення установчих документів, до яких контролюючим органом не висловлено зауважень. Повторно надіслана реєстраційна заява розглядається в строки, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Також не вбачається з судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій встановлення обставин щодо приведення позивачем своїх установчих документів у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу у строк до 1 липня 2017 року та подання копій таких документів до контролюючого органу на виконання вимог пункту 35 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Крім того, матеріали справи не містять повідомлення відповідача у разі невідповідності установчих документів позивача вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судового рішення суду першої інстанції) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи наведене Суд приходить до висновку, що суди попередніх інстанції допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду