Справа № 808/3120/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/3120/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року (суддя Татаринов Д.В., м. Запоріжжя)

у справі № 808/3120/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В жовтні 2017 року позивач звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за № ф-2228-2410/6-17 від 14 квітня 2017 року про повторну відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для надання земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру ,у Запорізькій області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою для надання земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивоване неправомірністю прийнятого відповідачем рішення, зокрема, неврахуванням постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року № 808/2783/16.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області надано мотивовану відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,800 га у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки позивачем у графічних матеріалах не визначено бажаного місця розташування земельної ділянки.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

02 жовтня 2018 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що 01 березня 2017 року на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №2783/16 позивачем подано до відповідача клопотання про повторний розгляд клопотання від 01 червня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту. Відповідач, розглянувши повторне клопотання позивача, відмовив останньому, посилаючись на те, що графічні матеріали не дозволяють визначити, чи відноситься дана земельна ділянка до земель державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її в користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Вважає, що відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою без наявності підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 01 червня 2016 року позивачем до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, орієнтовною площею 1,8 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту.

Листом від 23 червня 2016 року №Ф-3812-3339/6-16 відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Не погодившись з відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року по справі №808/2783/16 зобов'язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 01 червня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, орієнтовною площею 1,8 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту.

01 березня 2017 року позивачем відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року по справі № 808/2783/16 подано до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області клопотання про повторний розгляд клопотання від 01 червня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту.

До клопотання додано: копію постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №808/2783/16; копію клопотання позивача від 01 червня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; схему розміщення земельної ділянки, яка надається позивачем для ведення особистого селянського господарства на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (графічні матеріали); ксерокопію паспорта та ідентифікаційного номеру позивача.

Листом від 14 квітня 2017 року №Ф-2228-2410/06-17 ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідач в своєму листі зазначив, що додані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити: чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративного територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а тому відсутні правові підстави для надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив позивачу в задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з непередбачених на те законом підстав. В свою чергу, враховуючи попереднє звернення позивача до суду з аналогічним позовом, та повторну безпідставну відмову відповідача, для досягнення правомірної мети- забезпечення ефективного судового захисту порушеного права суд дійшов висновку про можливість покладення на відповідача обов'язку по прийняттю певного рішення по суті клопотання позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначена норма містить вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню при його застосуванні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою послугувала невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Між тим, із зазначеної відмови не можливо встановити, яким саме законом та/або прийнятим нормативно-правовим актам не відповідає обрана позивачем земельна ділянка, в чому полягає така невідповідність.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем фактично не виконано постанову Запорізького окружного адміністративного суду 31 січня 2017 року у справі №808/2783/16. Так, під час повторного розгляду клопотання у рішенні про відмову наведено інші підстави та не враховано висновки суду.

Окрім того, надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою не покладає на відповідача обов'язок прийняти позитивне рішення про надання земельної ділянки у власність, оскільки під час виготовлення проекту землеустрою будуть виявлені всі перешкоди для такої передачі. Отже, викладені відповідачем підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є передчасними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги, зокрема до рішень суб'єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку, як було встановлено судом, оскаржуване рішення було прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки ним не було наведено жодних обставин, які б обумовлювали підстави його прийняття.

Відтак, відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області є необґрунтованою та такою, що прийнята не в порядку, не в межах повноважень, визначених Законом.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі № 808/3120/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 26.11.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов