Справа № 0540/6497/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 р. Справа№0540/6497/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання дії Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_1 неправомірними, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити належну ОСОБА_1 пенсію та сплатити заборгованість за період починаючи з моменту припинення пенсійних виплат (лютий 2016 року).

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дії Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_2 неправомірними, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити належну ОСОБА_1 пенсію та сплатити заборгованість за період починаючи з моменту припинення пенсійних виплат (лютий 2016 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у Костянтинівсько - Дружківському ОУПФУ Донецької області, як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком. Позивач зазначає, що з лютого 2016 року йому припинено виплату пенсії без прийняття будь якого рішення про припинення виплати пенсії та повідомлення про підстави припинення виплати пенсії. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вчинені з порушенням вимог Конституції України та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що 22.03.2018 року позивач звернувся до управління з заявою про запит пенсійної справи з Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Відповідач вказує на те, що ним направлено запит про витребування пенсійної справи позивача, макет паперової пенсійної справи надійшло до управління 25.05.2018 року, а електронна пенсійна справа, незважаючи на повторні електронні запити до управління станом на теперішній час не надійшла. Станом на теперішній час пенсійну справу позивача на облік не взято. Крім того. Відповідач зазначає, що управлінням будь якого рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось, оскільки позивач не перебуває на обліку в управлінні. Також, відповідач посилається на те, що позивач просить поновити виплату пенсії з лютого 2016 року однак до 22.03.2018 року перебував на обліку як ВПО у м. Курахово. Відповідач вважає, що оскільки виплата пенсії позивачу була припинена коли останній перебував на обліку у Селидовському ОУПФУ Донецькій області, отже і право на отримання пенсії за період з 01.01.2016 року по 01.04.2018 року позивач мав саме у цьому управлінні. Відповідач посилається на те, що згідно норм діючого законодавства, умовами подовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою та наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк України». З аналізу вищенаведеного вбачається, що позовні вимоги позивача є передчасними.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Селидовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надано до суду пояснення, відповідно до яких зазначено, що позивач перебував на обліку в Селидовському ОУПФУ з 01.08.2014 року по 28.02.2016 року та отримував пенсію за віком. 22.05.2018 року Селидовським ОУПФУ на запит Костянтинівсько Дружківського ОУПФУ Донецької області № 445/02-05 від 22.03.2018 року було відправлено макет пенсійної справи. 25 червня 2018 року Селидовським ОУПФУ Донецької області було вислано електронну справу позивача на запит Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1652 від 19.06.2018 року. Крім того, зазначено, що Костянтинівсько Дружківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не було зроблено запит електронної пенсійної справи в Підсистемі Призначення та виплати пенсії (ППВП), що унеможливлює Селидовське ОУПФУ вислати електронну справу в ППВП. Також. Додатково зазначено, що пенсію позивачу було виплачено по лютий 2016 року, з березня 2016 року позивач не отримував пенсію у звязку з тим, що вибув до іншого управління, що підтверджує довідка про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без викликом сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року зупинено провадження в адміністративній справі до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі № 805/402/18-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 13 листопада 2018 року, а також залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

13 листопада 2018 року відкладено підготовче засідання не 16 листопада 2018 року, в звязку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року поновлено пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач, представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не зявились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія за віком, що не заперечується сторонами (а.с. 11).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Торез Донецької області до АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 22 березня 2018 року № НОМЕР_1 (а.с. 12).

Місто Торез Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

З матеріалів справи встановлено, що 22.03.2018 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області з заявою про запит пенсійної справи з Селидівського ОУПФУ Донецької області та виплату пенсії за фактичним місцем проживання (а.с. 29 зворотній бік, 33).

Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області направлено запит пенсійної (особової) справи № 445/02-05 від 22.03.2018 року до Селидовського ОУПФУ Донецької області (а.с. 29, 67).

Селидовським ОУПФУ Донецької області супровідним листом № 6645/04 від 22.05.2018 року на адресу УПФУ в м. Дружківці Донецької області направлено пенсійну справу та атестат одержувача пенсії ОСОБА_1. Зазначена пенсійна справа отримана УПФУ в м. Дружківці 25.05.2018 року (а.с. 34).

Згідно атестату на запит № 1652 від 19.06.2018 року вбачається, що пенсія позивачу виплачувалась до 29.02.2016 року (а.с. 63).

Відповідно до довідки Селидовського ОУПФУ Донецької області від 09.11.2018 року про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії вбачається, що остання виплата пенсії ОСОБА_2 була проведена у лютому 2016 року (а.с. 64).

Судом зазначає, що до моменту звернення до Костянтинівсько Дружківського ОУПФУ з заявою про запит пенсії справи та виплати пенсії від 22.03.2018 року позивач перебував на обліку в Селидовському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яким було прийнято рішення про припинення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до суду не взятий на облік до Костянтинівсько Дружківського ОУПФУ Донецької області, в звязку з чим останньому не поновлено виплату пенсії з 01 березня 2018 року.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо не взяття на облік позивача та не виплати пенсії з моменту його звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоровя, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обовязок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частино 2 статті 46 цього Закону передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Приписами статті 47 Закону № 1058 визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Закон № 1058 або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав зупинення або непоновлення виплати вже призначеної пенсії, є тільки підстави припинення виплати пенсії, які визначені статтею 49 цього Закону.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджені Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 встановлено, що заяви про виплату пенсії (додаток 5) реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).

При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів.

Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

При переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше пяти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (п. 4.12).

З аналізу вищезазначених норм, вбачається, що відповідач протягом 10 днів з дня надходження заяви про виплату пенсії повинен прийняти відповідне рішення про призначення або про відмову у призначенні пенсії.

З матеріалів справи, встановлено, що 22.03.2018 року позивач звернувся до управління ПФУ в м. Дружківці Донецької області з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії.

Відповідач посилається на те, що на час звернення до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Костянтинівсько Дружківському ОУПФУ Донецької області, оскільки управління не отримано пенсійну справу останнього.

Суд вважає, протиправним посилання відповідача на те, що ним не отримано пенсійну справу позивача, оскільки з матеріалів справи встановлено, що 22.03.2018 року на адресу УПФУ в м. Дружківці Донецької області Селидовським ОУПФУ Донецької області направлено пенсійну справу ОСОБА_1, яка була отримана управлінням 25.05.2018 року.

Суд звертає увагу, що Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є правонаступник всіх прав та обовязків Управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Стосовно посилання відповідача на те, що ним не отримано електронну пенсійну справу позивача, суд зазначає, що згідно наданих Селидовським ОУПФУ Донецької області пояснень встановлено, що відповідачем не зроблено запит електронної пенсійної справи в Підсистемі Призначення та Виплата пенсії (ППВП), в звязку з чим електронна пенсійна справа не була направлена.

Також, суд вказує на те, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не визначає обовязкового отримання електронної пенсійної справи, отже посилання відповідача на те, що ним не отримано електронну пенсійну справу є протиправним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач протиправно тривалий час не бере на облік, як пенсіонера ОСОБА_1, що є порушенням вимог чинного пенсійного законодавства.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, передбачає, що комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання (перебування), зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Водночас, зазначена постанова не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Крім того, суд вказує на те, що Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не визначає, що для виплата пенсії необхідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО.

На думку суду такі дії порушують право позивача гарантоване Конституцією України на отримання пенсії.

Суд вважає за доцільне зазначати, що згідно ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Суд звертає увагу, що жоден з вищезазначених випадків щодо позивача не застосований та не доведений.

Крім того, вищезазначеною статтею передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду. Однак відповідачем не надано доказів того, що було прийнято рішення територіальних органів Пенсійного фонду або відповідне судове рішення про припинення виплати пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, який врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706 (далі по тексту - Закон № 1706).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 1706, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно відновлення всіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Однак, суд зазначає, що згідно з положеннями статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобовязань.

Також, суд зазначає, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ніхто не може позбавляти його права на отримання призначеної йому пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідачем у справі не надано відомостей, що позивач отримує пенсію в іншому територіальному органі Пенсійного Фонду України на території України, зокрема, за місцем свого поточного фактичного проживання.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обовязки повинні визначатися виключно законами, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

Суд зазначає, що аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у зразковій справі № 805/402/18-а від 03.05.2018 року, яке набрало законної сили 04 вересня 2018 року.

В силу вимог частини п'ятої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, згідно частини пятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності Костянтинівсько - Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для припинення виплати йому пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача поновити виплату пенсії з часу припинення.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про визнання протиправними дії Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не взяття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області взяття на облік пенсійну справу ОСОБА_1 з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року, визнати протиправною бездіяльності Костянтинівсько - обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період починаючи з 01 лютого 2016 року.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Івановичадо Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області.

Приписами частини 1 стаття 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення .

Нормами частини другої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не взяття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області взяття на облік пенсійну справу ОСОБА_1, визнати протиправною бездіяльності Костянтинівсько - обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року, зобовязання Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період починаючи з 01 лютого 2016 року задовольнити.

Визнати протиправними дії Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не взяття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року.

Зобовязати Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () взяти на облік пенсійну справу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 з моменту звернення з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії від 22.03.2018 року.

Визнати протиправною бездіяльності Костянтинівсько - обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року.

Зобовязати Костянтинівсько Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) та сплатити заборгованість за весь період починаючи з 01 березня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 26 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.