Справа № 813/2382/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Крутько О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/542/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представник апелянта : Швая Т.І.

представник відповідача: Паїк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 813/2382/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Комунального підприємство «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, -

ВСТАНОВИВ :

06.06.2018р. позивач Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернувся в суд із позовом до Комунального підприємство «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення коштів за податковим боргом в розмірі 757 093,24 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2018р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Комунальне підприємство «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Швай Т.І. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Паїк М.В. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно довідки від 10.01.2018р. № 862/10/13-01-1-05, станом на 05.01.2018р. у відповідача Комунального підприємство «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в розмірі - 757 093,24 грн., а саме:

- по податку на додану вартість по податкових декларація від 17.01.2017р., від 16.02.2017р., 16.03.2017р., 18.04.2017р., 17.05.2017р., 19.06.2017р., 20.07.2017р., 17.08.2017р., 19.09.2017р., 19.10.2017р., 16.11.2017р., 18.12.2017р. у розмірі -659 078 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 16.08.2017р. № /10/12-31 на -суму 90 297,80 грн.;

- пеня у розмірі - 77 170,44 грн.

Вказана заборгованість виникла внаслідок як самостійно поданих Комунальним підприємством «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» податкових декларацій з податку на додану вартість за період з січня 2017 року по грудень 2017 року так і внаслідок винесених контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № 16.08.2017р. № /10/12-31 на суму 90 297,80 та пені 77 170,44 грн.

ч.1 ст.67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Із змісту п.16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України видно, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із змісту п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України видно, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В ст.87.9 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

У зв'язку із наявністю податкового боргу контролюючим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 11.01.2016р. № 1-23. (а.с. 32 )

Як видно з матеріалів справи, податковий борг КП «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційнорго господарства» не сплачений. Відповідач наявний податковий борг не заперечує, а лише покликається на те, що податковий борг виник у зв'язку із заборгованістю держави перед підприємством в розмірі -1744973,90 грн.

Колегія суддів вважає, що податкові зобов'язання Комунального підприємства «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» є узгодженими, в адміністративному чи судовому порядку не оспорюються, а тому є податковим боргом.

п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.4 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, у відповідача виникла заборгованість в результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання яке стягується в судовому порядку.

Інші доводи апелянта колегія суддів не бере до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи є наявність узгодженого податкового боргу, а не дослідження правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення та самостійно поданих податкових декларацій, які є чинними.

Крім того, не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що заборгованість комунального підприємства підлягає стягненню в порядку ст.96 ПК України на, що контролюючий орган не звернув уваги. Оскільки, положення цієї статті передбачають стягнення заборгованості в разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна.

В такому випадку контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, у даній справі сума заборгованості виникла у зв'язку із наявністю узгоджених податкових зобов'язань, які не пов'язані із продажем чи заставою майна комунального товариства.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 813/2382/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 26.11.2018р.