Справа № 640/18973/18
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді - Сенаторова В . М .,

при секретарі - Явнюк К. Р .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №3 Департаменту патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Славгородського Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 на адресу суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у Харківській області Славгородського В.С . про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП від 27.09.2018 серії ЕАВ №62684.

В обґрунтовання своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 27.09.2018 року ним було отримано постанову серії ЕАВ № 626284 від 27.09.2018 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою інспектор роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківський області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Славгородський В.С. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

ОСОБА_1 важає, що дії інспектора Славгородського В.С. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу протиправними, винесену ним постанову незаконною і такою, що не відображає дійсних обставин ситуації яка склалася насправді, складену з порушенням чинного законодавства, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що як вбачається із відомостей визначених в постанові серії ЕАВ № 626284 від 27.09.2018 інспектор Славгородський В.С. встановив, що позивач, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», ДНЗ № НОМЕР_1, 27.09.2018 року о 14:18:26 годині за адресою: Харківська область, автодорога МОЗ, 429 км., керував транспортним засобом, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, однак доказів, що вказують на скоєння позивачем адміністративного правопорушення до постанови не додано та в графі п.9 постанови не зазначено.

Відповідач Славгородський В.С., на думку позивача, хибно визначив та вказав в постанові серії ЕАВ № 626284 від 27.09.2018 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відомості про автомобіль - «FORD TRANSIT», ДНЗ № НОМЕР_1, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є фургоном малотонажним категорії "В" повного масою 3200 кг, який згідно до вимог ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня1993 року № 3353-ХІІ не підлягає обов'язковому технічному контролю, чим порушив вимоги ст. 283 КУпАП.

Відповідач неправомірно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій викладене у позовній заяві підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Славгородського В.С. серіїЕАВ №62684 від 27.09.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

У постанові вказується, що позивач, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», ДНЗ № НОМЕР_1, 27.09.2018 року о 14:18:26 годині за адресою: Харківська область, автодорога МОЗ, 429 км., керував транспортним засобом, що не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б ПДР України. / а.с. 11 /

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Разом з тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є фургоном малотонажним категорії "В" повного масою 3200 кг. / а.с. 12-13/

Таким чином, транспортний засіб не підлягає обов'язковому технічному контролю, та позивачем відповідно не здійснено дій, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Між тим, на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_1 п. 31.3 "б" ПДР України, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні відзиву на позов, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,3,8-11,15,72-77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №3 Департаменту патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Славгородського Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, інспектора патрульної поліції роти № 6 батальйону № 3 в Харківський області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Славгородского В.С. серії ЕАВ № 626284 від 27.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -