Справа № 520/12234/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 520/12234/18

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року, у справі за позовом Одеського прикордонного загону Південного регіону управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника Лаврентьєва Сергія Анатолійовича до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Одеський прикордонний загін Південного регіону управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника Лаврентьєва Сергія Анатолійовича звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусове видворення за межі території України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позивних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як судом порушено процедуру винесення рішення про примусове видворення іноземця.

В даному випадку, апелянт вважає, що поданню даного адміністративного позову мало передувати рішення про його примусове повернення, з наданням строку його добровільного виконання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2018 року співробітниками прикордонної служби в межах контрольованого прикордонного району, в населеному пункті Прилиманське, Овідіопольського району, Одеської області, виявлено групу нелегальних мігрантів в кількості 3 громадян Нігерії та 3 громадян Бангладешу, які незаконно перетнули державний кордон України з території РФ та знаходяться на території України з порушенням чинного міграційного законодавства.

При цьому, в складі вказаної групи виявлено особу без документів, яка представилась громадянином Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свою чергу, з пояснень іноземця прикордонною службою встановлено, що останній прибув до України 24 травня 2018 року з метою працевлаштування, перетнув кордон поза межами прикордонно-пропускних пунктів України з території Російської Федерації, працює вантажником на промисловому ринку « 7-км».

Внаслідок чого, прикордонною службою подано до суду даний адміністративний позов про затримання іноземця з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

Так, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Колегією суддів встановлено, що прикордонна служба звернулась до суду з даним адміністративним позовом про примусове видворення та затримання іноземця, за наслідком встановлення факту незаконного перебування останнього на території України без документів, що посвідчують його особу.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що відповідач не має законних підстав для перебування в Україні.

Між тим, із вищевикладених положень законодавства вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинно передувати рішення компетентного органу про його примусове повернення, а також встановлений факт невиконання іноземцем такого рішення, або наявність обґрунтованих підстав вважати, що останній ухилятиметься від його виконання.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що прикордонною службою не приймалось рішення про примусове повернення іноземця у межах спірних правовідносин.

Крім того, у зібраних матеріалах справи відсутні достатні докази, що свідчать про можливе невиконання іноземцем відповідного рішення про примусове повернення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у адміністративного суду відсутні підстави для примусового видворення іноземця без попереднього прийняття рішення про примусове повернення іноземця, а також встановлення факту його невиконання.

Тому, беручи до уваги, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, а як наслідок допущено порушення норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 288, 289, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року - скасувати, прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Одеського прикордонного загону Південного регіону управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника Лаврентьєва Сергія Анатолійовича.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян