Справа № 810/3035/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3035/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Соловей В.В. Суддя-доповідач Шурко О.І
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Чаку Є.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 а до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо позбавлення його премії за травень 2017 року; скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 02 червня 2017 року № 705 в частині встановлення йому розміру премії в розмірі нуль відсотків за підсумками роботи за травень 2017 року; зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) виплатити йому премію за травень 2017 року у повному обсязі.

Позивач подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Вказана заява обґрунтована тим, що за наказом № 705 від 02 червня 2017 року командира військової частини НОМЕР_1 за підсумками роботи за травень 2017 року йому встановлена премія у розмірі нуль відсотків. Із вказаним наказом не був ознайомлений, так як із 26 травня 2017 року до 14 липня 2017 року безпосередньо брав участь в АТО. Згідно наказу № 16 від 18 липня 2017 року направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 . Повідомлення відповідача від 11 липня 2017 року про підстави позбавлення його премії отримане 20 липня 2017 року його представником адвокатом. Скан-копію вказаного повідомлення після визначення місця проживання та встановлення засобів зв`язку ним отримана від адвоката 04 вересня 2017 року на електронну пошту. Позовну заяву 05 вересня 2017 року рекомендованим листом надіслано до суду.

Представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивачем у адміністративному позові не наведені поважні причини, які б об`єктивно і непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду із вище зазначеними вимогами. Позивач дізнався про можливе порушення своїх прав у червні 2017 року, коли йому було нараховане і виплачене за травень 2017 року грошове забезпечення. Навіть якщо позивач не знав і не міг знати про зменшення йому розміру грошового забезпечення, то дата надходження відповіді відповідача від 11 липня 2017 року № 941, що надійшла у липні 2017 року, встановлювала строк в один місяць для звернення до суду, тобто такий строк з урахуванням всіх обставин закінчився 31 серпня 2017 року.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2018 року у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними дій, скасування наказу і зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення позовом до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вже було зазначено, позивач звернувся до суду з вимогою про зобов`язання виплатити йому премію за травень 2017 року у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно- ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України 15 жовтня 2013 року

№ 8-рп/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1,12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
У відповідності до Узагальненого Науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України норми частини другої статті 233 КЗпП України є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, відтак вони мають пріоритет над нормами статті 99 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошове забезпечення тощо).

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пропуску строку звернення до суду не ґрунтуються на правильному застосуванні норм права.
Згідно ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2018 р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2018.