Справа № 640/20003/18
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.
26.10.2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову відповідача від 19.10.2018 року серії АЕВ №677004 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП; судові витрати покласти на відповідача.
Як на підставу позову посилається на те, що 19.10.2018 року його притягнуто інспектором до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП за те, що він нібито порушив п. 31.3.б ПДР України, оскільки керував автомобілем, який не пройшов обовязків технічний контроль. Він з цією постановою не згоден, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному, необ'єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення. Автомобіль є загальним легковим, тому вантажопасажирський, і не використовувався для перевезення вантажу або пасажирів з метою отримання прибутку, тому він не підпадає під обовязків техогляд.
Ухвалою суду від 30.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмового відзиву не надав.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №677004 від 19.10.2018 року, винесеної старшим лейтенантом роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
В оскаржуваній постанові вказується, що 19.10.2018 року о 15 год. 32 хв. смт. Найденко В.Д. керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д/н НОМЕР_1, який не пройшов обовязків технічний контроль, чим порушив п. 31.3. «б» ПДД України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не зявився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що легковий автомобіль, яким він керував, не підлягає обовязковому технічному огляду.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2, тип «Загальний легковий вантажопасажирський-В», повна маса «2705», маса без навантаження «1620», рік випуску - 2003.
Відповідно до п. 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Перелік транспортних засобів, що підлягають такому контролю, встановлений Порядком проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. №137.
Відповідно до п. 1 вказаного Порядку, порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
Враховуючи, що автомобіль, яким керував позивач, відноситься до загального легкового автомобілю, і не спростовано належними доказами той факт, що позивач не вирисовував цей автомобіль для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, то автомобіль НОМЕР_2 не підлягає обовязковому технічному контролю.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивачем було порушено п. 31.3 «б» ПДР України.
Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.
Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.
Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.
Проте, в оскаржуваній постанові не зазначено відомості про місце вчинення позивачем правопорушення. Отже, оспорювана постанова не відповідає приписам ч.3 ст. 283 КУпАП.
На підставі викладеного, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.
Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази сплати позивачем коштів на суму 1000 грн. як витрати на правову допомогу, тому вимоги щодо стягнення з відповідача суму витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 121 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 134, 139, 242-246, 286 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АЕВ №677004 від 19.10.2018 року за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.
В частині вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_1.

Відповідач старший лейтенант роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315А.

Рішення складено та підписано 28.11.2018 року.

Головуючий