Справа № 826/1868/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року

м. Київ

справа №826/1868/16

адміністративне провадження №К/9901/18161/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Берназюка Я.О.,-

розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Юніон Стандарт Банк" Кічука Олега Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2017 (головуючий суддя Кузьменко В.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Шелест С.Б., суддів Кузьмишиної О.М. і Пилипенко О.Є.) у справі за позовом ОСОБА_5 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК» Кічука Олега Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, третя особа: ПАТ «Юніон Стандарт Банк»,- про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Юніон Стандарт Банк" Кічука Олега Івановича (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2 або Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни (далі - відповідач-3), третя особа - ПАТ «Юніон Стандарт Банк» (далі - третя особа або банк), в якому з урахуванням уточнення просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-3 від 10 грудня 2015 року №3-ТА "Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності" в частині щодо визнання нікчемною операції про перерахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 110000 грн. згідно з договором №21/3 про надання юридичних послуг від 01 жовтня 2015 року;

- зобов'язати відповідача 1 включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами банку за рахунок Фонду;

- зобов'язати відповідача-1 подати Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду;

- зобов'язати відповідача-3 включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2017 позов задоволений повністю. Присуджено на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2204,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фонду.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 зазначене рішення суду скасоване в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Фонду включити інформацію про позивача до реєстру відшкодувань вкладникам банку для здійснення виплат (Загального реєстру) та у цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В решті рішення залишене без змін.

4. Відповідач-1 подав на вищевказані судові рішення касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача на користь банку суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2425,28грн. та за подання касаційної скарги в розмірі 4365,52грн., а також надати можливість взяти участь у судовому розгляді його скарги.

5. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (далі - Суд) ухвалою від 19.02.2018 відкрив касаційне провадження.

6. 15.03.2018 на адресу Суду надійшов письмовий відзив відповідача-2 на касаційну скаргу з проханням її задовольнити у повному обсязі.

7. 12.03.2018 в Суд надійшов письмовий відзив представника позивача про відмову у задоволенні касаційної скарги та розгляд справи за його участю, однак ухвалою Верховного Суду від 26.11.2018 в його задоволенні було відмовлено. Водночас акцентував, що позивач змінив прізвище на «Ржемовський».

8. 13.06.2018 на адресу Суду надійшло додаткове письмове пояснення представника позивача, а також 10.08.2018, 21.09.2018 - заяви про розгляд справи у встановлені КАС України строки.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. 01.10.2015 позивач уклав з ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» договір №21/3 про надання юридичних послуг, за умовами якого він, як виконавець, надає юридичні послуги відносно підготовки та супроводу угоди з придбання права вимоги згідно з кредитним договором (позичальник ТОВ «Граніт К»), а також договорами, що забезпечують виконання зобов'язань за ним. Відповідно до пункту 4.1 договору вартість таких юридичних послуг 110000 грн.

10. 02.10.2015 вказані контрагенти підписали акт виконаних робіт на суму 110000грн.

11. З виписки рахунку позивача суди встановили, що 02.10.2015 на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 110000 грн. з призначенням платежу: оплата за юридичні послуги згідно з договором №21/3 від 01.10.2015.

12. 02.10.2015 на підставі постанови Правління НБУ від 02.10.2015 №665/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

13. Ним запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 03 жовтня 2015 року до 02 січня 2016 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Білій І.В.

14. Згідно з додатком №17 до рішення від 10.12.15 №3-ТА «Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків їх нікчемності» до нікчемних правочинів віднесено операцію щодо перерахування з рахунку ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 110 000 грн., як оплати за юридичні послуги відповідно до договору від 01.10.2015 №21/3.

15. 24.12.2015 Правління НБУ прийняло постанову №939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Юніон Стандарт Банк», на підставі якого виконавча дирекція Фонду - рішення від 28.12.15 №241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку Кічуку О.І. на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно.

16. З метою отримання коштів позивач звернувся з заявою до Уповноваженої особи, за результатами розгляду якої відповідач-1 листом від 20.01.2016 №1276 повідомив про проведення перевірки правочинів, що мають ознаки нікчемності з підстав, визначених ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та вказав на необхідність надання копії договору від 02.10.2015, на підставі якого ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» здійснило оплату юридичних послуг в сумі 110000 грн.

17. Позивач надав йому копію відповідного договору разом із заявою від 21.01.2016 про включення до реєстру на виплату за картковим рахунком.

18. Листом від 26.01.2016 №1306 відповідач-1 повідомив, що за результатами перевірки згідно з рішенням Уповноваженої особи від 10.12.2015 №3-ТА встановлено нікчемність операції з перерахування з рахунку ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» на рахунок позивача відповідних на підставі п. 9 ч.3 ст. 38 вказаного Закону із застосуванням наслідків нікчемності правочину.

19. Не погоджуючись із зазначеним позивач звернувся з позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

20. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що отримані кошти банком на його рахунку вважаються вкладом і мають бути йому відшкодовані за рахунок Фонду у встановлений законом спосіб.

21. Відповідач-1 заперечував проти задоволення позову з підстав відсутності порушення законодавства.

22. Відповідач-2 заперечує проти позову з підстав передчасності вимог до нього.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачами наявності правових підстав для не включення позивача до переліків вкладників банку. Перераховані кошти на рахунок позивача у банку згідно з договором із вищевказаним товариством вважаються вкладом та мають бути відшкодовані Фондом.

24. Крім того, врахувавши, що постанова правління Національного банку України від 24 вересня 2015 року №631/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Юніон Стандарт Банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" є банківською таємницею, а відтак ні позивач, ні ТОВ "ФК АУРУМ ФІНАНС" не могли знати про віднесення банку до категорії проблемних, та з огляду на відсутність законодавчої заборони здійснювати банківські операції на рахунках після визнання банку проблемним, цей суд оспорюване рішення про визнання нікчемним правочину визнав протиправним і скасував.

25. Суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками суду попередньої інстанції.

26. Застосувавши ті ж норми матеріального права цей суд дійшов висновку, що Законом №4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком на предмет виявлення серед них нікчемних, яке не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Крім того, уповноважена особа наділена правом такої перевірки правочинів, вчинених (укладених) саме банком, а не укладених фізичними з юридичними особами.

27. Додатково суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

28. Оскільки відповідач-1 не включив позивача до переліку вкладників, обов'язок у відповідача-2 включити дані позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не виник. Тому позовну вимогу до відповідча-2 суд визнав передчасною та скасував постанову суду першої інстанції в цій частині та в решті - залишив без змін.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВІВ

29. У касаційній скарзі відповідач-1 посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволених позовних вимог і в цій частині позову відмовити.

30. Стверджує, що суди дійшли хибних висновків щодо відсутності підстав визнання вищевказаних операцій нікчемними та неправильно вирішили спір. Безпідставно не врахували вчинення операцій в період дії постанови НБУ від 24.09.2015 №631/БТ щодо віднесення банку до категорії проблемних та запровадження в ньому особливого режиму контролю.

Водночас відповідно до п.9 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI нікчемним є правочин банку з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням законодавства.

31. Відповідач-2 у відзиві на касаційну скаргу просив її задовольнити повністю з підстав порушення судами норм матеріального права.

32. Посилається на те, що уповноважена особа Фонду діяла у спірних відносинах з дотриманням вимог законодавства, а суди не мали права зобов'язувати її прийняти будь-яке рішення.

33. Також звертає увагу, що не обслуговується в органах казначейської служби і не має бюджетних асигнувань.

34. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить у її задоволенні відмовити.

35. Стверджує, що висновки судів про безпідставність визнання нікчемними відповідних операцій відповідають вимогам законодавства.

36. Акцентує, що при проведенні операцій, які відповідачі вважають нікчемними, банк списав 350,00 грн. за обслуговування рахунку, у зв'язку з чим перерахував не всю суму коштів на його рахунок, а 109650,00 грн., що свідчить про її реальність.

37. На думку позивача, у спірних відносинах уповноважена особа вийшла за межі своїх повноважень, оскільки банк не був стороною відповідного договору, та протиправно порушив право позивача розпоряджатися своїм майном.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд, перевіривши та оцінивши доводи касаційної скарги, дотримуючись меж касаційного перегляду, визначених ст.341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), врахував наступне.

39. Основні доводи касаційної скарги збігаються з доводами, які наводилися в суді першої та апеляційної інстанції.

40. Загальний результат вирішення спору відповідає судовій практиці Верховного Суду у такій категорії справи.

41. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа №826/1476/15) зазначила, що розглядаючи спір про визнання протиправними дій чи рішень Фонду щодо відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, адміністративні суди з урахуванням конкретних обставин справи повинні перевірити обґрунтованість такої відмови.

Здійснюючи операції з перерахування коштів банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією №492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

42. Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

43. З огляду на встановлені судами в цій справі обставини та досліджені докази, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що посилання на положення ст.38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу визнання операцій нікчемними, є необґрунтованими.

44. Відповідно до ч.3 ст.2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

45. Отже кошти позивача, перераховані товариством на банківський рахунок позивача, вважаються вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені ст.26 Закону №4452-VI, і відповідний висновок судів є правильним.

46. Решта доводів касаційної скарги правильності висновків судів не спростовують.

47. Оскільки правовідносини з відповідачем-2 у позивача не виникли, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що позовна вимоги до нього є передчасною та не підлягає задоволенню.

48. Водночас, вирішуючи по суті спір в частині оскарженого рішення суди припустилися порушення вимог процесуального права.

49. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 (справа №910/24198/16) рішення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в банку щодо визнання нікчемними правочинів не належить до публічно-правових спорів, оскільки є внутрішнім документом банку, дія якого на інших осіб не поширюється.

50. У вказаній постанові Велика Палата Верховного суду також зазначила, що для того, щоб застосувати наслідки нікчемного правочину, банк, як сторона такого правочину, повинен звернутися з відповідним позовом до суду. Вказане свідчить про відсутність у Фонду та його уповноваженої особи повноважень відносно контрагентів Банку у правочинах, віднесених до нікчемних, у наказі, підписаному уповноваженою особою Фонду. (пункт 51 постанови)

51. Тому у цій частині судові рішення підлягають скасуванню із закриттям на підставі ст.354 КАС України провадження.

52. Врахувавши викладене вище Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Юніон Стандарт Банк" Кічука Олега Івановича задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни від 10 грудня 2015 року №3-ТА "Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності" в частині визнання нікчемною операції про перерахування ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 110000,00 грн. згідно з договором №21/3 про надання юридичних послуг від 01 жовтня 2015 року. У цій частині провадження закрити.

В іншій частині судові рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя Я.О. Берназюк