Справа № 815/390/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/390/18

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта - Хабарова Г.В.

представника апелянта - Афанасьева М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі за первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, про стягнення штрафів та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафних санкцій,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про:

стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі: 8500,00 грн.; стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 25 500 грн.

22 березня 2018 року прийнято до розгляду зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №55 від 05.09.2017 року та №76 від 31.10.2017 року про накладення штрафних санкцій.

Вказані позови ухвалою суду першої інстанції об'єднано в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначає, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 03 серпня 2017 року №356 та направлення на проведення перевірки від 03 серпня 2017 року №219 було проведено планову перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою розповсюдження продукції: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_4 характеристик продукції складено акт перевірки характеристик продукції від 11.08.2017 року № 128 про виявлені порушення, а саме: введення в обіг продукції (світильник, НББ 1*60 Вт, Е27, 200*190, арт. 21012 білий, ш/к 014 - в акті позиція 1; світильник cod: 1195-51-17 230 V, 50-60 Hz Max. lx40W - в акті позиція 2; світильник стаціонарний OZKAN, мод. 4052,07 220-240 V АС 50 Hz G9 Мах. 1x40 W Class 1 - IP 20 - в акті позиція 3). яка не відповідає встановленим вимогам, а саме: без нанесення знаку відповідності технічним регламентам (позиції 2-3 Акту) - на електрообладнанні або на його табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація згідно з законодавством про мови: не зазначено найменування та місцезнаходження виробника або його уповноваженого представника, його контактну поштову адресу; не супроводжується інструкцією; світильник (позиція 1-3 Акту), призначений для продажу, не містить енергетичну етикетку, що порушує п.п. 19, 20, 21, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1067; п.п. 9, 13, п. 2 додатку 3 Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого ПКМУ від 27.05.2015 року № 340.

На підставі акту перевірки №128, стосовно ФОП ОСОБА_4 прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11.08.2017 року № 113, №114 та №115, якими застосовано обмежувальний (корегувальний) заходи: обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності (строк виконання до 10 жовтня 2017 року). Від отримання та підписання зазначених рішень ФОП ОСОБА_4 відмовився.

Акт перевірки характеристик продукції від 11.08.2017 року № 128, рішення №113, №114, №115 від 11.08.2017 року було відправлено спецкур'єром ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. За виявлені в ході перевірки порушення на ФОП ОСОБА_4 було складено протокол № 47 від 04.09.2017 року про порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та передано матеріали перевірки керівнику.

За результатами розгляду справи було винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 55 від 05 вересня 2017 року, якою до ФОП ОСОБА_4 за порушення п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штрафні санкції у сумі 8500 грн.

Протокол № 47 та постанову № 55 було відправлено ФОП ОСОБА_4 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №555, яке було повернуто в ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області у зв'язку з закінченням строку зберігання.

На підставі наказу Головного Управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 17 жовтня 2017 року № 508 та направлення на проведення перевірки від 17 жовтня 2017 року № 339 було проведено позапланову перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою розповсюдження продукції: АДРЕСА_2. За результатами перевірки ФОП ОСОБА_4 стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів складено акт перевірки стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.10.2017 року №27.

Перевіркою було встановлено невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (Рішень № 113, 114, 115 від 11.08.2017), а саме встановлено, що: світильник cod: 1195-51-17 230V, 50-60 Hz Max. lx40W - відсутні дата виготовлення та відомості щодо виробника/імпортера; світильник стаціонарний OZKAN, мод. 4052,07 220-240 V АС 50 Hz G9 Мах. 1x40 W Class 1 - IP 20 - знаходиться в торгівельному залі без нанесеного знаку відповідності технічним регламентам - на електрообладнанні або на табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація згідно з законодавством про мови: не зазначено найменування та місцезнаходження виробника або його уповноваженого представника, його контактна поштова адреса, не супроводжується інструкцією; світильники не містять енергетичної етикетки, що підтверджує невиконання рішень; світильник, НББ 1*60 Вт, Е27, 200*190, арт. 21012 білий, ш/к 014 - знаходиться в торгівельному залі та не містить енергетичної етикетки, що підтверджує невиконання рішень.

Суб'єкт господарювання від отримання та підпису акту №27 відмовився. До акту №27 від 23.10.2017 року додається сценарний план ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція.

За результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (акт № 27 від 23.10.2017) стосовно ФОП ОСОБА_4 прийнято рішення про внесення змін до рішення чи скасування рішення від 23.10.2017 року № 150, № 151 № 152, якими вирішено внести зміни до рішень № 113, № 114, № 115 від 11.08.2017 року шляхом надання нових рішень.

Враховуючи, що згідно сценарного плану вказана в ньому продукція становить високий ступінь загрози та щодо неї надаються нові рішення про заборону надання продукції на ринку: на підставі Акту перевірки № 27, стосовно ФОП ОСОБА_4 прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.10.2017 року №176 та №177, якими застосовано обмежувальний (корегувальний) захід: заборона надання продукції на ринку (строк виконання до 27 грудня 2017 року).

За виявлені в ході перевірки порушення відносно ФОП ОСОБА_4 було складено протокол №63 від 25.10.2017 року про порушення вимог п.2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, було відправлено спецкур'єром: акт №27 від 23.10.2017 року; рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 176, 177 від 23.10.2017 року; рішення про внесення змін до рішення чи скасування рішення №150, №151, № 152 від 23.10.2017 року; протокол №63 від 25.10.2017 року.

За результатами розгляду справи було винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 76 від 31 жовтня 2017 року, якою до ФОП ОСОБА_4 за порушення п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штрафні санкції у сумі 25500,0 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. Постанову № 76 було отримано нарочно ОСОБА_4, про що свідчить відмітка на постанові.

Також, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 02 січня 2018 року № 7 та направлення на проведення перевірки від 02 січня 2018 року №6 було проведено позапланову перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФОП ОСОБА_4 за фактичною адресою розповсюдження продукції: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_4 стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів складено акт перевірки стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.01.2018 року № 3.

В ході перевірки було встановлено повне виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Суб'єкт господарювання з актом ознайомився та отримав примірник акту про що свідчить відмітка в акті.

За результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (акт № 3 від 10.01.2018 року) стосовно ФОП ОСОБА_4 прийнято рішення про внесення змін до рішення чи скасування рішення від 10.01.2018 року №31, № 32 якими вирішено скасувати рішення № 114, № 115 від 11.08.2017 року. У Головного Управління Держпродспоживслужби в Одеській області відсутні відомості про добровільне виконання ФОП ОСОБА_4 постанови Головного Управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 55 від 05 вересня 2017 року та постанови № 76 від 31 жовтня 2017 року.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ФОП ОСОБА_4, посилаючись на ч.2 ст.1, п.2 ч.2 ст.44, ч.ч.6,7 ст.8, ч.12 ст.23, Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №2735, ст.1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» зазначає, що час проведення перевірки та після неї ОСОБА_4 не отримував від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимог чи запитів стосовно надання документації для ідентифікації особи, яка вела продукцію в обіг, відповідач за зустрічним позовом не узгоджував з позивачем за зустрічним позовом строк (термін) для надання документації про виробника або особу, яка поставила ОСОБА_4 цю продукцію.

Головним Управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області не надано жодного доказу щодо вжиття заходів, спрямованих на отримання від ФОП ОСОБА_4 вищезазначеної інформації. Згідно з товарно-супровідною документацією постачальники є резидентами України: товариство з обмеженою відповідальністю «Декор Лайт» () та фізична особа-підприємець ОСОБА_5. Стосовно товарної позиції 1 в акті перевірки характеристик продукції №128 від 11.08.2017 р. Головним Управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області зазначено: «Виробник: ТОВ «Декор Лайт», м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги» (п. 5).

Таким чином, в ланцюгу постачання продукції ФОП ОСОБА_4 не є ані виробником, ані імпортером, ані особою, яка ввела продукцію в обіг, ані особою яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг відповідно до Закону №2735. Позивач за зустрічним позовом є її розповсюджувачем, що виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій згідно з ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», які передбачені виключно до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

Також, посилаючись на п.п. 19, 20, 21, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. №1067, ст.ст.1, 29, 30 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», ст.33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» зазначає, що позивач за зустрічним позовом не отримував від відповідач за зустрічним позовом проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11.08.2017 р. №113, №114, №115 та від 23.10.2017 р. №176, №177 до його прийняття з пропозицією надати письмові пояснення, заперечення до проекту рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11.08.2017 р. №№113, 114, 115 були прийнятті в останній день проведення перевірки тією ж датою, що і Акт перевірки характеристик продукції №128 від 11.08.2017р. Так само як і рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.10.2017 р. №176, №177 були прийнятті в той самий день, що і акт перевірки стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №27 від 23.10.2017 р.

Представник Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник ФОП ОСОБА_4 у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, а у задоволенні первісного позову просив відмовити у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - відмолено, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №55 від 05.09.2017 р. про накладення штрафних санкцій. Визнано протиправним та скасовано постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №76 від 31.10.2017 р. про накладення штрафних санкцій. В іншій частині позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відмовлено.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на вказане рішення подано апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, а вимоги ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити повністю.

Апелянт вказує на те, що ним було проведено перевірку характеристик продукції та прийнято рішення у відповідності до вимог законодавства України. При цьому судом першої інстанції не було взято до уваги, що зі змісту наданої до суду накладної від 03.12.2015 р. не вбачається, що покупцем цих товарів є саме ФОП ОСОБА_6, а тому не може вважатись належним доказом, який спростовує правовий статус ФОП ОСОБА_4 як особи, яка вважається такою, що ввела в обіг продукцію.

ФОП ОСОБА_6 також звернувся з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року, просить його змінити та зазначити в резолютивній частині: «Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанов ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №55 від 05.09.2017 р. та № 76 від 31.10.2017 р. про накладення штрафних санкцій задовольнити повністю. Визнати протиправним та скасувати постанову ГУ Держпродспоживслужби №55 від 05.09.2017 року про накладення штрафних санкцій. Визнати протиправним та скасувати постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №76 від 31.10.2017 року про накладення штрафних санкцій».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_4 є такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступні обставини.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

З 10.08.2017 року по 11.08.2017 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживчслужби в Одеській області на підставі наказу №356 від 03.08.2017 року та направлення №219 від 03.08.2017 року здійснено планову виїзну/невиїзну перевірку характеристик продукції, що розповсюджується ФОП ОСОБА_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1) за адресою: АДРЕСА_2.

Повідомлення про проведення перевірки №173 від 14.07.2017 року вручено ФОП ОСОБА_4 27.07.2017 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Предметом перевірки були електричне та електронне обладнання: техніка для використання у побуті, кухонна техніка; освітлювальна апаратура; електричні лампи розжарювання, в т.ч. галогенові, зокрема: світильник, НББ 1*60 Вт, Е27, 200*190, арт. 21012 білий, ш/к 014, дата виготовлення (на світильнику): липень 2014 р., дата виготовлення (на пакуванні) січень 2015 року, термін придатності необмежений, виробник: ТОВ «Декор Лайт», м.Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги, торгова марка VESTA light (позиція 1 акту); світильник code: 1195-51-17 230 V, 50-60 Hz Max. lx40W, дата виготовлення відсутня, виробник-імпортер відсутні (позиція 2 акту); світильник стаціонарний OZKAN, мод. 4052,07 220-240V АС 50 Hz G9 Мах. 1x40 W Class 1 - IP 20, дата виготовлення 22.07.2009, виробник/імпортер відсутні, марка OZCAN (позиція 3 акту).

За результатами перевірки характеристик продукції Головним управлінням Держпродспоживчслужби в Одеській області складено акт від 11.08.2017 року №128, яким встановлені наступні порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки:

- введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а саме: без нанесення знаку відповідності технічним регламентам (позиції 2-3) - на електрообладнанні або на його табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам, чим порушено п.п.19,20,21,42,43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067;

- відповідна інформація згідно з законодавством про мови: не зазначено найменування та місцезнаходження виробника або його уповноваженого представника, його фактична поштова адреса, не супроводжується інструкцією; світильник (позиція 1-3), призначений для продажу, не містить енергетичну етикетку, чим порушено п.п.9,13, п.2 додатку 3 Технічного регламенту маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2015 року №340.

11 серпня 2017 року на підставі акту перевірки №128 від 11.08.2017 року Головним управлінням Держпродспоживчслужби в Одеській області прийнято:

- рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №113 відповідно до якого у строк до 10.10.2017 року зобов'язано ФОП ОСОБА_4 спільно з розповсюджувачами, яким поставлялась продукція, вжити заходи, необхідні для усунення формальної невідповідності стосовно вказаної партії продукції;

- рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №114 відповідно до якого у строк до 10.10.2017 року зобов'язано ФОП ОСОБА_4 спільно з розповсюджувачами, яким поставлялась продукція, вжити заходи, необхідні для обмеження надання продукції на ринку до приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами;

- рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №115 відповідно до якого у строк до 10.10.2017 року зобов'язано ФОП ОСОБА_4 спільно з розповсюджувачами, яким поставлялась продукція, вжити заходи, необхідні для приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

04 вересня 2017 року головним спеціалістом Рафальською Н.І. складено протокол №47 про виявлені порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», згідно якого встановлено введення в обіг продукції (позиції 1-3 акту перевірки №128 від 11.08.2017 року), яка не відповідає встановленим вимогам та що за виявлене порушення передбачається відповідальність згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

05 вересня 2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафних санкцій № 55 згідно якої за результатами розгляду справи: акту перевірки характеристик продукції № 128 від 11.08.2017 року; протоколу № 47 від 04.09.2017 року встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у зв'язку з чим постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

23 жовтня 2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу №508 від 17.10.2017 року та направлення №339 від 17.10.2017 року з 20.10.2017 року по 23.10.2017 року проведено позапланову виїзну перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, за результатами якої складено акт №27 від 23.10.2017 року, яким встановлено:

- світильник code: 1195-51-17 230V, 50-60 Hz Max. 1x40W, дата виготовлення відсутня, виробник/імпортер відсутні та світильник стаціонарний OZCAN, мод. 4052,07 220-240V AC 50 Hz G9 Max.lx40W Class 1 - IP 20, дата виготовлення: 22.07.2009, виробник/імпортер відсутні, знаходяться в торгівельному залі без нанесеного знаку відповідності технічним регламентам - на електрообладнанні (світильниках) або на табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація згідно з законодавством про мови: не зазначено найменування та місцезнаходження виробника або його уповноваженого представника, його контактна поштова адреса, не супроводжується інструкцією; світильники не містять енергетичної етикетки, що підтверджує невиконання рішень №113, №114, №115 від 11.08.2017 р.;

- світильник, НББ 1*60 Вт, Е27, 200*190, арт 21012 білий, ш/к 014, дата виготовлення (на світильнику): липень 2014 p.; дата виготовлення (на пакуванні): січень 2015 р., термін придатності: необмежений, виробник: ТОВ «Декор Лайт», м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги знаходиться в торгівельному залі та не містить енергетичної етикетки, що підтверджує невиконання рішень №114, №115 від 11.08.2017 р.

23 жовтня 2017 року на підставі акту перевірки №27 від 27 жовтня 2017 року Головним управлінням Держпродспоживчслужби в Одеській області прийнято:

рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №176 (т.1 а.с.36, 132-133), відповідно до якого у строк до 27.12.2017 року ФОП ОСОБА_4 заборонено надання на ринку партій продукції (світильник code: 1195-51-17 230V, 50-60 Hz Max. 1x40W, дата виготовлення відсутня, виробник/імпортер відсутні), повідомити споживачів (користувачів), постачальника та інших розповсюджувачів у ланцюгу постачання відповідної продукції про ризики, які становить ця продукція;

рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №177 (т.1 а.с.35, 134-135), відповідно до якого у строк до 27.12.2017 року ФОП ОСОБА_4 заборонено надання на ринку партій продукції (світильник стаціонарний OZCAN, мод. 4052,07 220-240V AC 50 Hz G9 Max.lx40W Class 1 - IP 20, дата виготовлення: 22.07.2009, виробник/імпортер відсутні), повідомити споживачів (користувачів), постачальника та інших розповсюджувачів у ланцюгу постачання відповідної продукції про ризики, які становить ця продукція.

Крім того, 23 жовтня 2017 року на підставі акту перевірки №27 від 27 жовтня 2017 року Головним управлінням Держпродспоживчслужби в Одеській області прийнято:

рішення №150 про внесення змін до рішення чи скасування рішення, яким внесено зміни до рішення про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності №113 від 11.08.2017 року шляхом надання нових рішень шляхом продовження строку його виконання до 27.12.2018 року;

рішення №151 про внесення змін до рішення чи скасування рішення, яким внесено зміни до рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку №114 від 11.08.2017 року шляхом продовження строку його виконання до 27.12.2018 року;

рішення №152 про внесення змін до рішення чи скасування рішення, яким внесено зміни до рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами №115 від 11.08.2017 року шляхом продовження строку його виконання до 27.12.2018 року.

25 жовтня 2017 року головним спеціалістом Ремінною Є.О. складено протокол №63 про виявлені порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», згідно якого встановлено невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, визначених у ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та що за виявлене порушення передбачається відповідальність згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

31 жовтня 2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафних санкцій № 76 згідно якої за результатами розгляду справи: акту перевірки стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №27 від 23.10.2017 року; протоколу №63 від 25.10.2017 року встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 порушив вимоги п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у зв'язку з чим постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 25 500,00 грн.

10 січня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу №7 від 02.01.2018 року та направлення №6 від 02.01.2018 року з 09.01.2017 року по 10.01.2017 року проведено позапланову виїзну перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, за результатами якої складено акт №3 від 10.01.2018 року, яким встановлено повне результативне виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Тобто, з вказаного акта №7 від 06.01.2018 року вбачається, що ФОП ОСОБА_4 повністю виконані рішення від 11.08.2017 року №113, №114 та №115 та від 23.10.2017 року №176 та №177.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області 10 січня 2018 року було прийнято:

- рішення №31 «Про внесення змін до рішення чи скасування рішення» про обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку №114 від 11.08.2017 року, яким скасовано рішення №114 від 11.08.2017 року;

- рішення №32 «Про внесення змін до рішення чи скасування рішення» про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність встановленим вимогам №115 від 11.08.2017 року, яким скасовано рішення №115 від 11.08.2017 року.

Позивач не погодився з правовою позицією сбьєкта владних повноважень та звернувся до суду.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Так, вказаним законом визначено, що державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам;

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до п.4 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність не супроводжує продукцію, якщо її складення чи супроводження нею продукції передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначених у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті: за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» продукція вважається безпечною, якщо вона відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції, встановленим законодавством. У разі відсутності вимог щодо забезпечення безпечності продукції, визначених частиною першою цієї статті, відповідна продукція вважається безпечною, якщо орган державного ринкового нагляду не доведе, що така продукція є небезпечною. Доказом безпечності продукції є її відповідність національним стандартам, що гармонізовані з відповідними європейськими стандартами.

Згідно з п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

З акту перевірки №128 від 11.08.2017 року вбачається, що під час здійснення перевірки характеристик продукції, Головним управлінням Держпродспоживчслужби в Одеській області було встановлено, що виробником продукції: світильника, НББ 1*60 Вт, Е27, 200*190, арт. 21012 білий, ш/к 014, дата виготовлення (на світильнику): липень 2014 р., дата виготовлення (на пакуванні) січень 2015 року, термін придатності необмежений, є ТОВ «Декор Лайт», м.Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги ().

Вказане також підтверджується видатковою накладною №БП1186 від 18.07.2017 року, за якою світильник НББ 1х60 Вт, Е27, 200*190, арт. 21012 білий (10 шт.) було передано постачальником ТОВ «ДЕКОР ЛАЙТ» покупцю ФОП ОСОБА_4

Крім того, щодо продукції: світильника code: 1195-51-17 230 V, 50-60 Hz Max. lx40W та світильника стаціонарного OZKAN, мод. 4052,07 220-240V АС 50 Hz G9 Мах. 1x40 W Class 1 - IP 20, дата виготовлення 22.07.2009, марка OZCAN позивачем надано до суду накладну від 03.12.2015 року, згідно якої постачальником вказаної продукції є ФОП ОСОБА_5.

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області в своїй апеляційній скарзі вказує на відсутність підстав вважати, що покупцем вказаних товарів є саме ФОП ОСОБА_4, а тому апелянт посилається на відсутність доказів на спростування правового статусу ФОП ОСОБА_4 як особи, яка вважається такою, що ввела в обіг відповідну продукцію.

Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта Держпродспоживслужби помилковими та необгрунтованими з огляду на наступне.

Так, положеннями ст. 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» фактично надано визначення поняттю «особа, що ввела продукцію в обіг».

Відповідно до вказаної статті, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Тобто, з аналізу вказаної статті вбачається, що особою, яка ввела продукцію в обіг є: виробник; у разі, якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строк (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарюванню цю продукцію.

Таким чином, вбачається, що ФОП ОСОБА_4 не може бути притягнений до відповідальності, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» оскільки він не є та не може вважатися особою, яка ввела продукцію в обіг.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова №55 від 05.09.2017 року прийнята з порушенням законодавства, а саме: невірно визначено норму, за якою ФОП ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності (п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»), оскільки дана норма передбачає відповідальність особи, що ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

Колегія суддів звертає увагу також на той факт, що ФОП ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувався факт несвоєчасного виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11.08.2017 року №113, №114 та №115, за що передбачена відповідальність згідно п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у розмірі від 300 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Проте, постанова №76 від 31.10.2017 року також прийнята з порушенням чинного законодавства, оскільки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області невірно визначено розмір штрафу згідно п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки штраф 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян може застосовуватись лише до осіб, які ввели продукцію в обіг, а не до розповсюджувачів.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.

Тобто, санкцію за порушення вимог законодавства про якість нехарчової продукції визначає орган ринкового нагляду, оскільки це є його дискреційними повноваженнями, та лише у випадку несплати визначеного ним штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 8500,00 гривень та штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі: 25500,00 грн.

Таким чином, суд першої інстнації дійшов вірного висновку про те, що ФОП ОСОБА_4 доведено неправомірність винесення оскаржуваних ним постанов про накладення штрафних санкцій, а відтак його позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №55 від 05.09.2017 року та №76 від 31.10.2017 року про накладення штрафних санкцій підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області без задоволення.

ФОП ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції було подано заяву щодо судових витрат, у якій він просив суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат врахувати витрати ФОП ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що у заяві ФОП ОСОБА_4 відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у зв'язку з чим суд першої інстнації дійшов висновку про доцільність відмови ФОП ОСОБА_4 у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанці, вважає його передчасним та помилковим, виходячи з такого.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями статті 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно до положень ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною п'ятою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої наведеної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до вимог ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат.

Проте, у порушення вищенаведених процесуальних норм, в оскаржуваному рішенні відсутній висновок суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат, а також обґрунтування такої відсутності, хоча зазначення розподілу судових витрат у резолютивній чатсині прямо передбачено вимогами ст. 246 КАС України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції вирішив доцільним відмовити ФОП ОСОБА_4 у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено можливості відмови у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу. Глава 8 «Судові витрати» передбачає повноваження суду лише щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що можливо лише за умови недотримання стороною вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, що стосуються співмірності витрат. Однак, оскаржуване рішення не містить посилань та обґрунтувань співмірності таких витрат.

Представником ФОП ОСОБА_4 в обґрунтування понесених судових витрат було надано наступні документи: про сплату судового збору квитанція №39551 від 19.03.2018 р. на суму 704,80 грн., платіжне доручення №289 від 20.03.2018 р. про сплату послуг адвоката Адвокатського об'єднання «АС» (код 41700130) на суму 10 000 грн.; копію договору про надання правової допомоги №3-МС/18 від 21.02.2018 р. укладеного між ФОП ОСОБА_4 та Адвокатським об'єднанням «АС», а також копію додаткової угоди до нього від 20.03.2018 р.

19.06.2018 р. в порядку ст.ст. 132, 134, 139 КАС України представником ФОП ОСОБА_4 було подано заяву щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом справи з відповідними додатками (т. 2 а.с. 1-12).

Мотивуючи відмову у розподілі судових витрат суд першої інстанції вказує на відсутність у заяві ФОП ОСОБА_4 детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, наведений висновок не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки до заяви щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи від 19.06.2018 р. надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який структурно складається з трьох частин: «А. Складання процесуальних документів», «Б. Участь у процесуальних діях», «В. Інша правнича допомога адвоката», а також містить опис всіх робіт, виконаних адвокатом ОСОБА_11 по цій справі із позначенням дат (періоду) їх виконання.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать й консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Колегія суддів також бере до уваги той факт, що заява стосовно судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, оригінал платіжного доручення про сплату послуг адвоката, а також питання співмірності витрат на професійну правничу допомогу оцінювались судом першої інстанції та обговорювались сторонами під час судового засідання 19.06.2018 р., проте зауваження щодо представленого у заяві детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як і необхідності його уточнення чи деталізації судом першої інстанції не висувалось.

Положеннями ст. 1 Закону України № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, зазначений Закон визначає не види правової допомоги, а виключно граничний розмір їх компенсації.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та встановлюють зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, при вирішенні справ суди повинні в першу чергу застосовувати саме принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Проте, суд першої інстнації не досліджував належність та допустимість наданих ФОП ОСОБА_4 доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а лише зазначив про відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є неприпустимим та не відповідає обставинам справи.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4 та зміни рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року шляхом виключення з резолютивної частини рішення абзац 5 щодо відмови у задоволенні іншої частині позовних вимог ФОП ОСОБА_6, а також викладення абзацу 5 резолютивної частини судового рішення в новій редакції: «здійснити розподіл судових витрат, понесених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 у зв'язку з розглядом справи № 815/390/18 у суді першої інстанції. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, Одеська область, місто Одеса, вул. 7-ма Пересипська, буд. 6, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати, пов'язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень». В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року колегія суддів вважає за доцільне залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року змінити, виключивши з резолютивної частини рішення абзац 5 щодо відмови у задоволенні іншої частині позовних вимог ФОП ОСОБА_6.

Викласти абзац 5 резолютивної частини судового рішення в новій редакції:

«здійснити розподіл судових витрат, понесених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 у зв'язку з розглядом справи № 815/390/18 у суді першої інстанції. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, Одеська область, місто Одеса, вул. 7-ма Пересипська, буд. 6, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати, пов'язані з отриманням професійної правової допомоги у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень».

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.11.2018 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.