Справа № 1740/2419/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2419/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії з урахуванням 5% внаслідок отриманого захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, неправомірними;

зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі 55% грошового утримання, починаючи з 03.08.2018 (дати отримання ГУ ПФУ в Рівненській області запиту з вимогою про перерахунок).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що з грудня 2010 року він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію у розмірі 50% грошового забезпечення. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Рівненській області №247 о/с від 30.12.2010 він був звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з вислугою років на день звільнення в календарному обчисленні - 16 років 06 місяців 08 днів, пільговому обчисленні - 20 років 06 місяців 05 днів, у званні підполковника міліції, та направлений для проходження військово-лікарської комісії. 11.02.2011 наказом начальника УМВС України в Рівненській області №24о/с внесені часткові зміни до наказу №247 о/с від 30.12.2010, а саме змінено підставу звільнення із п. 64 "ж" (за власним бажанням) на п. 64 "б" (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 03.02.2011 №112.

Позивач зазначив, що у звязку зі зміною у чинному законодавстві, в тому числі набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" та втрату чинності Законом України "Про міліцію" він набув право на обчислення його пенсії, виходячи із 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення у звязку зі звільненням його у відставку за станом здоровя. Вказав, що 03.08.2018 він звернувся до відповідача із вимогою та обґрунтуванням проведення перерахунку пенсії з врахуванням додаткових 5%, встановивши основний розмір пенсії 55 відсотків грошового утримання. Відповідач листом від 03.09.2018 №В-908/07.1-59 повідомив, що позивач був звільнений у "запас" через хворобу, а не у "відставку" через хворобу, тому права на перерахунок пенсії не має.

Позивач вважає безпідставною та необґрунтованою таку відмову, позаяк він прирівняний у правах до колишніх поліцейських (тобто тих, що звільнені на підставі Закону України "Про Національну поліцію"), а тому має повне право на таке ж, як і вони, обчислення пенсії, а саме, з врахуванням 55% грошового забезпечення у звязку зі звільненням зі служби через хворобу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 21.09.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк, тривалістю не більше десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою від 03.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву (а.с.36-37), в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 з 31.12.2010 призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із врахуванням 20 років вислуги, що становило 50% грошового забезпечення. Розмір грошового забезпечення позивача було визначено відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262 в редакції, що діяв на момент призначення пенсії, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам,які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановленням на військовий облік): б) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби у мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії). Оскільки позивача було звільнено у запас, а не у відставку, відтак розмір його пенсії визначено виходячи з 50 процентів суми грошового забезпечення.

Також відповідач вказав, що оскільки позивачу пенсія була призначена до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", відсутні підстави для перерахунку його пенсії із збільшенням грошового забезпечення на 5 відсотків.

З наведених підстав, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв'язку з відпусткою головуючого судді рішення у справі ухвалене 26.11.2018.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугою років з 31.12.2010, що підтверджується копією посвідчення Серія ААЄ №015047, виданого 15.03.2011, та протоколом за пенсійною справою НОМЕР_1 (МВС) від 21.01.2011 (а.с.9,39).

Наказом начальника Управління МВС України в Рівненській області від 30.12.2010 №247 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) підполковника міліції ОСОБА_1

Наказом начальника Управління МВС України в Рівненській області від 11.02.2011 №24о/с внесено часткові зміни до наказу УМВС від 30.12.2010 №247 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1, а саме: вважати, що він звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Підстава: заява ОСОБА_1, свідоцтво про хворобу від 03.02.2011 №112, видане військово-лікарською комісією при УМВС (а.с.10,11).

03.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням додаткових 5%, встановивши основний розмір пенсії 55% грошового утримання, відповідно до вимог чинних Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про Національну поліцію", "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", та сплату різниці пенсійного забезпечення з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 (а.с.12-13).

Листом від 03.09.2018 за №В-908/07.1.-59 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення особам, офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільнені у відставку за віком або за станом здоровя. У зв'язку тим, що позивач звільнений по статті 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас, а не у відставку, підстави для перерахунку його пенсії відсутні (а.с.14).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність поведінки позивача у спірних правовідносинах, суд враховує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (в редакції, станом на дату призначення позивачу пенсії 31.12.2010, далі Закон №2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114, в редакції на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ), встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Згідно з п. 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку):

а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обовязок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Таким чином, нормами законодавства, чинного на час призначення позивачу пенсії, було передбачене право на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров'я (тобто за пунктом 65 Положення №114).

Оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 64 "б" (через хворобу), відтак при призначенні пенсії орган Пенсійного фонду вірно визначив її в розмірі 50% сум грошового забезпечення, відповідно до положень п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції, станом на дату призначення пенсії).

02 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі Закон №580-VIII), згідно з п.1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого він набирає чинності через три місяці з дня наступного за днем його опублікування. Окрім цього, відповідно до п. 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Закон №580-VIII був опублікований 06.08.2015 в газеті "Голос України" (№141-142), відтак датою набрання ним чинності та одночасно датою втрати чинності Законом України "Про міліцію" є 07 листопада 2015 року.

Відповідно до п. "а" ч. 1 статті 13 №2262-XII (в редакції змін, внесених Законом №580-VIII, станом на дату виникнення спірних правовідносин), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоровя, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Вичерпний перелік підстав звільнення зі служби в поліції встановлений частиною першою статті 77 Закону №580-VIII, згідно з якою поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у звязку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у звязку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Суд також звертає увагу, що на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ діяв Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 165/5356 (далі - Порядок №85, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ N285 від 03.04.2017).

Відповідно до пп.1.63.5. пункту 1.63 Порядку №85 за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, з формулюванням: "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку".

Аналогічного змісту норми наявні в чинному на час виникнення спірних правовідносин Положенні про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженому наказом МВС України 03.04.2017 № 285, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427 (далі - Положення № 285).

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу VIII Положення № 285 встановлено, що за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв'язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб: 2) щодо поліцейських приймаються такі постанови, зокрема: "Непридатний до служби в поліції".

Відповідно до п.п. 12, 13 свідоцтва про хворобу №112 від 03.02.2010 Військово-лікарської комісії УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 "Захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ". Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби: "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" (а.с.11).

Системний аналіз наведених вище правових норм з урахуванням фактичних обставин справи свідчить на користь висновку, що підстава звільнення позивача з органів внутрішніх справ в запас за п.64 "б" Положення №114 (через хворобу у разі визнання непридатним до військової служби в мирний час за рішенням військово-лікарської комісії) за своїм змістом відповідає підставі звільнення зі служби в поліції через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, що передбачена п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII.

Відмовляючи в перерахунку пенсії, відповідач зазначив, що оскільки позивач звільнений через хворобу у запас, а не звільнений у відставку за станом здоровя, він не має права на визначення розміру його пенсії, виходячи із 55% грошового забезпечення.

Разом з тим, суд зауважує, що така підстава звільнення поліцейського як "звільнення у відставку за станом здоровя" Законом №580-VIII не передбачена.

Статтею 102 Закону №580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Абзацом 2 пункту 15 Розділу ІХ Закону №580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Суд підкреслює, що звільнення зі служби в поліції через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII) безпосередньо передбачене п. "а" ч. 1 статті 13 Закону №2262-XII (в редакції змін, внесених Законом №580-VIII, станом на дату виникнення спірних правовідносин) як підстава для призначення пенсії за вислугу років в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, позиція відповідача щодо незастосування до позивача п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції змін, внесених Законом №580-VIII) в частині обчислення пенсії з урахуванням 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є хибним тлумаченням норм чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Доводи позивача ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та підтверджені належними й допустимими доказами.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1, з урахуванням 55 процентів грошового забезпечення, є протиправними.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права, суд враховує, що статтею 63 Закону №2262-XII встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до ч. 4 статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивач із відповідною заявою звернувся до відповідача 03.08.2018, то з урахуванням ч. 4 ст. 45 Закону №1058-ІV він набув право на перерахунок пенсії з 01.08.2018.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що для відновлення порушених прав, свобод та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду, слід зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі 55% грошового утримання, починаючи з 01.08.2018.

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.3) відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 33022, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 22028, ) про визнання дії протиправними, зобовязання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням 55 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.08.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 33022, РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 22028, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 листопада 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.