Справа № 2340/3920/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3920/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Черкаської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Черкаської обласної державної адміністрації про:

- визнання протиправною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації щодо не виділення коштів протягом 2012-2018 років на фінансування будівництва чи придбання житла з метою реалізації пільги, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо першочергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов з числа жителів м. Черкаси, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що віднесені до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- визнання протиправною бездіяльність Черкаської міської ради та Виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо не виділення протягом 2012- 2018 років 15 відсотків усього збудованого житла у м. Черкаси (у тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності) для забезпечення права осіб віднесених до категорії 1 на позачергове забезпечення жилою площею, з числа жителів м. Черкаси, які перебувають у черзі на першочергове отримання житла у порядку та на підставі, що передбачені пунктом 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнання протиправною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації, Черкаської міської ради та Виконавчого комітету Черкаської міської ради, щодо невиконання вимог пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та незабезпечення реалізації гарантованого державою права на позачергове забезпечення жилою площею ОСОБА_2 як особи, яка потребує поліпшення житлових умов протягом року з дня подання заяви;

- зобов'язання Черкаської обласної державної адміністрації протягом одного місяця, починаючи з моменту набрання чинності даним рішенням суду, здійснити перерахування на користь Черкаської міської ради необхідних коштів для забезпечення ОСОБА_2 житлом, як особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що віднесені до 1 (першої) категорії осіб, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням можливості забезпечення ОСОБА_2 житловою площею у порядку та у розмірі, що передбачений чинним законодавством;

- зобов'язання Черкаської міської ради та Виконавчиго Комітету Черкаської міської ради, для забезпечення гарантованого державою права, як особи віднесеного до категорії 1 на позачергове забезпечення ОСОБА_2 жилою площею, протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили - надати ОСОБА_2 благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Черкасах у межах норми житлової площі (з урахуванням того, що сім'я позивача складається з двох осіб та наявного у позивача права на додаткову жилу площу у вигляді окремої кімнати), що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, та видати ордер на заселення жилої площі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження з підстав не підсудності даної справи адміністративному суду.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Поняття «житлові відносини» в контексті змісту наведеної норми включає і право на першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 2 грудня 2014 року у справі № 21-530а14, яка відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом прав, що випливають з житлових правовідносин, зокрема, щодо реалізації права на отримання житла, цей спір не є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев