Справа № 804/4816/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року Справа № 804/4816/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представників позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 Карпова Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками), за результатами якої складено акт (довідка) №000892 від 16.04.2018 року, яким встановлено порушення п.п.18 п.3 розділу І, п.11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валют в Україні, затвердженого постановою НБУ №148 від 29.12.2017 року.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем порушено вимоги податкового законодавства, оскільки ФОП ОСОБА_6 є платником єдиного податку третьої групи та не є платником податку на додану вартість, то відповідно до наказу Мінфіну №579 від 19.06.2015 року для такої категорії передбачено ведення Книги обліку доходів. В Книзі обліку доходів щоденно за підсумками робочого дня відображаються отримані доходи. Таким чином, приписи Положення №148 від 29.12.2017 року щодо оприбуткування готівки поширюються і на облік готівки в книзі обліку доходів.
Представники позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримали та просили задовольнити його.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 18.12.2017 року зареєстрована Головним управлінням регіональної статистики.
З 21.12.2017 року перебуває на податковому обліку в Кам`янській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, є платником єдиного податку третьої групи без реєстрації ПДВ.
На підставі наказу ГУ ДФС України у Дніпропетровській області №2026-п від 06.04.2018р. та у зв`язку з надходженням звернення споживача (покупця) працівниками відповідача було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1) щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками).
За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт (довідку) №000892 від 16.04.2018 року.
Означений акт перевірки підписаний з боку суб'єкта господарювання продавцем ОСОБА_7 16.04.2018 року.
Не погодившись із висновками означеного акту перевірки, позивачем у встановлені законом строки було подано заперечення за вих.№20/04/18-1 від 20.04.2018 року.
Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно ст.177 Податкового кодексу України встановлено порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно п.177.10 ст.177 Податкового кодексу фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Отже, для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, ведення Книги обліку доходів і витрат не є обов'язком.
Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому постановою НБУ №148 від 29.12.2017 року визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами.
Так, згідно п.2 цього Положення його вимоги не поширюються на:
1) розташовані на території України іноземні дипломатичні, консульські та інші офіційні представництва, міжнародні організації та їх філії, що користуються імунітетом і дипломатичними привілеями;
2) представництва іноземних організацій і філій, які не здійснюють підприємницької діяльності;
3) банки та філії іноземних банків.
Згідно п.5 постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування.
В офіційному інтернет-представництві Національного банку України постанова Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148 опублікована 04.01.2018 року.
Отже, доводи позивача про те, що вимоги Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, не розповсюджуються на фізичних осіб - підприємців є хибними та судом не приймаються.
Згідно п.3 Положення №148 касова книга - це документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; книга обліку - це касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат; оприбуткування готівки - це проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.
З огляду на вказані приписи Положення №148 суд дійшов висновку, що проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень має здійснюватись, зокрема, фізичними особами - підприємцями у касовій книзі або у книзі обліку доходів і витрат.
Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення №148 суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.
Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
Пунктом 11 розділу ІІ Положення №148 встановлено, що готівка, яка надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.
Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).
Згідно п.13 Положення №148 підприємства та фізичні особи-підприємці, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року N265/95-ВР надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО з використанням відповідних книг обліку і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів), оприбутковують готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у КОРО або РК.
Суми готівки, що оприбутковуються, повинні відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
При цьому, суд зазначає, що надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і занесенням до КОРО на підставі фіскальних звітних чеків є оприбуткуванням готівки в касу. Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.
Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій, як фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.
Отже, виконання означених дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.
Відповідно до ст.1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями від 12.06.1995 року N436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Разом з тим, згідно п.39 Положення №148 установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).
Відокремлені підрозділи установ/підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також фізичні особи-підприємці касової книги не ведуть.
Отже, Положенням №148 визначено, що фізичні особи-підприємці касової книги не ведуть, а за приписами Податкового кодексу України на фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, не покладено обов'язок ведення Книги обліку доходів і витрат.
З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і занесенням до КОРО на підставі фіскальних звітних чеків є оприбуткуванням готівки в касу належним чином.
Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової Книги обліку розрахункових операцій, відповідно до вимог Положення №148, оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій, як фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке передбачена відповідальність.
- 01.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 13 002, 67 грн., з якої загальна сума готівкових коштів
- 02.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 13 708, 52 грн., з якої загальна сума готівкових коштів
10 722, 82 грн. Z- звіт РРО № 612 від 02.04.2018 року;
- 04.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 15 016, 78 грн., з якої загальна сума готівкових коштів 12 425, 75 грн. Z - звіт РРО № 614 від 04.04.2018 року;
- 05.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 14 173, 12 грн,, з якої загальна сума готівкових коштів 12 544, 66 грн. Z-звіт РРО № 615 від 05.04.2018 року;
- 07.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 11 498, 22 грн., з якої загальна сума готівкових коштів 10 882, 76 грн. Z-звіт РРО № 617 від 07.04.2018 року;
- 09.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти по терміналу) на загальну суму 7 059, 49 грн., з якої загальна сума готівкових коштів 5667, 04 грн. Z-звіт РРО № 618 від 09.04.2018 року;
- 10.04.2018 року було отримано торгівельну виручку (готівка та безготівкові кошти : по терміналу) на загальну суму 10 082, 46 грн., з якої загальна сума готівкових коштів 8 848, 45 грн. Z-звіт РРО № 619 від 10.04.2018 року.
Так, згідно п.9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.
Як вбачається з матеріалів справи, у розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки №000892 від 16.04.2018 року відображена інформація щодо розміру штрафу, а саме застосовано п'ятикратний розмір неоприбуткованої суми та розмір встановленої неоприбуткованої суми.
Акт перевірки є службовим документом, який підтверджує факт проведення фактичної перевірки зокрема щодо дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи Державної фіскальної служби.
Таким чином, акт перевірки контролюючого органу, як аналітично-інформаційний документ, має бути досліджений судами попередніх інстанцій на предмет наявності в діях/бездіяльності платника складу податкового правопорушення, покладеного в основу застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.
В межах спірних правовідносин, судом досліджений акт перевірки в частині правильності обрахування штрафних (фінансових) санкцій, а також здійснено співставлення даних у розрахунку до акту перевірки та додатками до акту перевірки із наявним в матеріалах справи податковим повідомленням-рішенням. Недолік змісту розрахунку штрафних санкцій не спростовує самого факту вчинення податкового правопорушення, який має бути доведений контролюючим органом та досліджений судами попередніх інстанцій.
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №П/811/1786/17.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та про його скасування, а отже про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 4665,01 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст.244, 245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 4665,01 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Єфанова