Справа № 200/13097/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 листопада 2018 р. Справа №200/13097/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши матеріали адміністративної справ ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2

до відповідача: Голови МСЕК № 1 Гнешенко Людмили Ігорівни, місце знаходження: м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, буд. 7

про: визнання дій відповідача незаконними, що виразилася у відмові в продовженні групи інвалідності ОСОБА_1, у вимогах зробити МРТ головного мозгу, якщо сам відповідач у 2015 році особисто виписувала довідку МСЕК і в графі рекомендації не написала пройти МРТ головного мозгу, яка не вела курс лікування два роки і не спостерігала позивачку, а стала стверджувати, що позивачка здорова, у відміні колегіального рішення ВКК м. Костянтиновки, позивачці, що порекомендована, продовження пенсії по інвалідності МСЕК, в тому що жодного зауваження відповідач не зробила лікарям і колегіальному органу ВКК, що позивачку неправильно лікували, в тому що за рік до пенсії позивачці, відповідач позбавила її пенсії на довічно, хоча самі працівники МСЕК у тому числі і відповідач встановлювали інвалідність в протягом 14 років, а це грубе порушення Інструкції про встановлення інвалідності Наказу Мінохоронздоров'я України від 05.09.2011 року, в тій частині, що відповідач рекомендувала вийти позивачу на роботу за рік до пенсії, але не враховується вік, зарахування і втрату професії і повернутися в професію практично неможливо, а позивачка працювала провідним ревізором; направити особисту справу ОСОБА_3 МСЕК м. Костантиновки для повторного огляду, врахувати супутнє захворювання: цукровий діабет з високими показниками, це констатують самі лікарі м. Костянтинівки і колегіальний орган ВКК, відповідач умисно про цю хворобу умовчує.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Голови МСЕК № 1 Гнешенко Людмили Ігорівни про визнання дій відповідача незаконними, що виразилася у відмові в продовженні групи інвалідності ОСОБА_1, у вимогах зробити МРТ головного мозгу, якщо сам відповідач у 2015 році особисто виписувала довідку МСЕК і в графі рекомендації не написала пройти МРТ головного мозгу, яка не вела курс лікування два роки і не спостерігала позивачку, а стала стверджувати, що позивачка здорова, у відміні колегіального рішення ВКК м. Костянтиновки, позивачці, що порекомендована, продовження пенсії по інвалідності МСЕК, в тому що жодного зауваження відповідач не зробила лікарям і колегіальному органу ВКК, що позивачку неправильно лікували, в тому що за рік до пенсії позивачці, відповідач позбавила її пенсії на довічно, хоча самі працівники МСЕК у тому числі і відповідач встановлювали інвалідність в протягом 14 років, а це грубе порушення Інструкції про встановлення інвалідності Наказу Мінохоронздоров'я України від 05.09.2011року, в тій частині, що відповідач рекомендувала вийти позивачу на роботу за рік до пенсії, але не враховується вік, зарахування і втрату професії і повернутися в професію практично неможливо, а позивачка працювала провідним ревізором; направити особисту справу ОСОБА_3 МСЕК м. Костантиновки для повторного огляду, врахувати супутнє захворювання: цукровий діабет з високими показниками, це констатують самі лікарі м. Костянтинівки і колегіальний орган ВКК, відповідач умисно про цю хворобу умовчує.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

22 листопада 2018 року на електронну адресу суду «» надійшів лист ОСОБА_1, який містив позовну заяву та посилання на тимчасові файли, які містили скановану копію останнього аркушу позову з датою та підписом позивача.

Суд зазначає, що приписами ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суд вважає, що позовна заява ОСОБА_3 надіслана засобами електронного зв'язку не є належним чином оформленим документом та не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 01 листопада 2013 року № 15, який зазначає, що суди повинні мати на увазі, що позовна заява та апеляційна скарга подаються до судів у письмовій формі. Отже, предметом судового розгляду можуть бути лише позовна заява та апеляційна скарга, які складені в письмовій формі. Такі документи підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка визначає суддю або колегію суддів для розгляду такої справи. Зазначені правила не застосовуються в разі подання до суду позовної заяви або апеляційної скарги у виборчій справі не в письмовій формі (електронною поштою тощо).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Відповідно до п. 15 розділуVII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 15.16 Перехідних положень КАС України).

Суд зазначає, що на час звернення до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_4 судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, в зв'язку з чим позивачу необхідно надати до суду позовну заяву у письмовій формі з оригіналом особистого підпису позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

До позовної заяви від 30.08.2018 року додана копія позовної заяви від 30.08.2018 року для направлення судом відповідачу, але у порушення вимог ч. 1 ст. 161 КАС України позивачем до позовної заяви не додані копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача.

В зв'язку з чим позивачу, необхідно надати до суду позовну заяву та належним чином засвідчені копії усіх документів долучених до позовної заяви для направлення судом відповідачу.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Разом з цим, у контексті зазначених положень, позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача та відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 160 КАС України позивач у позовній заяві повинен зазначити місце свого проживання чи перебування.

Позивач у позовній заяві зазначає, як адресу проживання: АДРЕСА_2, однак згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач зареєстрований у АДРЕСА_2 а відповідно до довідки від 27.10.2015 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання позивача визначено: АДРЕСА_1.

З огляду на вищевикладене, у позовній заяві позивач відповідно до вимог КАС України зобов'язаний зазначити своє місце проживання або фактичного перебування, таким чином позивачу необхідно надати суду позовну заяву та зазначити місце свого проживання або перебування, а також зазначити у позовній заяві повністю адресу відповідача визначеного по справі.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивач просив суд визнання дій відповідача незаконними, що виразилася у відмові в продовженні групи інвалідності ОСОБА_1, у вимогах зробити МРТ головного мозгу, якщо сам відповідач у 2015 році особисто виписувала довідку МСЕК і в графі рекомендації не написала пройти МРТ головного мозгу, яка не вела курс лікування два роки і не спостерігала позивачку, а стала стверджувати, що позивачка здорова, у відміні колегіального рішення ВКК м. Костянтиновки, позивачці, що порекомендована, продовження пенсії по інвалідності МСЕК, в тому що жодного зауваження відповідач не зробила лікарям і колегіальному органу ВКК, що позивачку неправильно лікували, в тому що за рік до пенсії позивачці, відповідач позбавила її пенсії на довічно, хоча самі працівники МСЕК у тому числі і відповідач встановлювали інвалідність в протягом 14 років, а це грубе порушення Інструкції про встановлення інвалідності Наказу Мінохоронздоров'я України від 05.09.2011року, в тій частині, що відповідач рекомендувала вийти позивачу на роботу за рік до пенсії, але не враховується вік, зарахування і втрату професії і повернутися в професію практично неможливо, а позивачка працювала провідним ревізором; направити особисту справу ОСОБА_3 МСЕК м. Костантиновки для повторного огляду, врахувати супутнє захворювання: цукровий діабет з високими показниками, це констатують самі лікарі м. Костянтинівки і колегіальний орган ВКК, відповідач умисно про цю хворобу умовчує.

Ознайомившись з позовними вимога позивача, суд зазначає, що позивачу необхідно чітко визначитися з позовними вимога, а саме які дії відповідача позивач вважає незаконними, а також кого та з яких підстав повинен зобов'язати суд направити справу позивачки в МСЕК м. Костянтинівки.

Тобто, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Приписами ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, суд вказує на те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не містять жодного посилання на вимоги чинного законодавства, які на думку позивача порушено відповідачем, а також не підтверджені відповідними доказами.

В зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови МСЕК № 1 Гнешенко Людмили Ігорівни про визнання дій відповідача незаконними, що виразилася у відмові в продовженні групи інвалідності ОСОБА_1, у вимогах зробити МРТ головного мозгу, якщо сам відповідач у 2015 році особисто виписувала довідку МСЕК і в графі рекомендації не написала пройти МРТ головного мозгу, яка не вела курс лікування два роки і не спостерігала позивачку, а стала стверджувати, що позивачка здорова, у відміні колегіального рішення ВКК м. Костянтиновки, позивачці, що порекомендована, продовження пенсії по інвалідності МСЕК, в тому що жодного зауваження відповідач не зробила лікарям і колегіальному органу ВКК, що позивачку неправильно лікували, в тому що за рік до пенсії позивачці, відповідач позбавила її пенсії на довічно, хоча самі працівники МСЕК у тому числі і відповідач встановлювали інвалідність в протягом 14 років, а це грубе порушення Інструкції про встановлення інвалідності Наказу Мінохоронздоров'я України від 05.09.2011року, в тій частині, що відповідач рекомендувала вийти позивачу на роботу за рік до пенсії, але не враховується вік, зарахування і втрату професії і повернутися в професію практично неможливо, а позивачка працювала провідним ревізором; направити особисту справу ОСОБА_3 МСЕК м. Костантиновки для повторного огляду, врахувати супутнє захворювання: цукровий діабет з високими показниками, це констатують самі лікарі м. Костянтинівки і колегіальний орган ВКК, відповідач умисно про цю хворобу умовчує - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків, а саме визначитися з позовними вимогами, а саме привести їх у відповідність до вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, надати суду позовну заяву у письмовій формі з оригінальним особистим підписом позивача, зазначивши у цій позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача та відповідача, місце фактичного проживання або перебування позивача, повну адресу місця перебування відповідача, надати примірник позовної заяви з усіма додатками для направлення судом відповідачу, обґрунтувати позовну заяву та зробити посилання на вимоги чинного законодавства, які на думку позивача порушено відповідачем та надати відповідні докази. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олішевська В.В.