Справа № 720/1369/18
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1369/18
Провадження № 2-а/720/31/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: позивача ОСОБА_1,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_2,
- про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд,-
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що 30 липня 2018 року інспектором патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову за ч. 2 ст.122 КУпАП відносно нього та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 30 липня 2018 року приблизно о 20 годині 45 хвилин він керував транспортним засобом марки Вольцваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-10, враховуючи погані погодні умови, оскільки падав дощ він їхав зі швидкістю приблизно 40 кілометрів на годину. Проїхавши населений пункт с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області він рухався в напрямку м. Чернівці. Доїжджаючи до м. Чернівці він був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що він порушив Правила дорожнього руху, проїхавши на заборонене червоне світло світлофору.
Після чого, без будь-яких розяснень, пояснень, мотивацій працівники поліції склали постанову про адміністративне правопорушення.
Вважає, що дана постанова є незаконною, а дії інспектора патрульної поліції є неправомірними, оскільки на заборонене червоне світло світлофору він не проїжджав, а проїхав на зелене, після чого цілком можливо, що відразу ввімкнулося червоне світло.
Просить суд скасувати постанову від 30 листопада 2018 року серії ВР № 292180 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, про накладення адміністративного стягнення відносно нього.
Враховуючи, що дана справа є незначної складності, суддею при відкритті провадження у справі, у відповідність до ч. 2 ст.12, ч. 2 ст. 257, ч. 5 ст.262 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Положеннями ч. 5 ст. 262КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.
Відповідно до ч. 2ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, додатково суду пояснив, що 30 липня 2018 року приблизно о 20 годині 45 хвилин він керував транспортним засобом марки Вольцваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1, враховуючи погані погодні умови, оскільки падав дощ він їхав зі швидкістю приблизно 40 кілометрів на годину. Проїхавши населений пункт с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області він рухався в напрямку м. Чернівці. Доїжджаючи до м. Чернівці він був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що він порушив Правила дорожнього руху, проїхавши на заборонене червоне світло світлофору. Після чого, без будь-яких розяснень, пояснень, мотивацій відносно нього працівники поліції склали постанову про адміністративне правопорушення. Вважає, що дана постанова є незаконною, а дії інспектора патрульної поліції є неправомірними, оскільки на заборонене червоне світло світлофору він не проїжджав, а проїхав на зелене, після чого цілком можливо, що відразу ввімкнулося червоне.
До суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, в якому відповідач просив відмовити в його задоволенні посилаючись на те, капралом поліції ОСОБА_2 30 липня 2018 року було зупинено позивача ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки Вольцваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Галицький Шлях, 116 в м. Чернівці за те, що ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В подальшому відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що рішення прийняте з дотриманням норм законодавства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, суду показав, що 30 липня 2018 року приблизно о 20 годині 45 хвилин він разом із батьком ОСОБА_1 поверталися з ІваноФранківська на транспортному засобі марки Вольцваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1, враховуючи погані погодні умови, оскільки падав дощ його батько їхав зі швидкістю приблизно 40 кілометрів на годину. Проїхавши населений пункт с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області вони рухалися в напрямку м. Чернівці. Доїжджаючи до м. Чернівці були зупинені працівниками поліції, нібито за те, що його батько порушив Правила дорожнього руху, проїхавши на заборонене червоне світло світлофору, однак батько на заборонене червоне світло світлофору не проїжджав.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши відзив відповідача, покази свідка, оглянувши диск відеозапису правопорушення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.
Згідно із ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Постановою поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Чернівецькій області капрала поліції ОСОБА_2 серії ВР № 292180 від 30 липня 2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..
Як встановлено судом та вбачається з постанови серії ВР № 292180 від 30 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 30 липня 2018 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Вольцваген LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.. Галицький Шлях, 116 в м. Чернівці здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП України відповідальність особи настає у разі проїзду на заборонений сигнал світлофора.
Згідно ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, що бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов'язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 8.7.3 е ПДР України, червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Відповідно до п. 8.10 та п. 8.11 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (стоп), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
На підтвердження правомірності свого рішення відповідач надав суду диск з відеозаписом події.
З переглянутого судом відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспорнтим засобом транспортним засобом марки Вольцваген червоного кольору під час горіння червоного сигналу світлофора здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3. е ПДР України.
Свідок ОСОБА_3 переглянувши дане відео в судовому засіданні визнав, що це саме транспорнтий засіб його батька ОСОБА_1, який проїхав на червоне світло світлофора.
Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними.
Дослідивши в судовому засіданні наданий відповідачем відеозапис, вчиненого ОСОБА_1 30 липня 2018 року правопорушення, суд приходить до переконання, що адміністративне стягнення на позивача було накладено правомірно.
Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем на підставі та у спосіб, що визначені законом України, оскільки при розгляді справи знайшов своє підтвердження факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а в матеріалах справи наявні такі підтвердження, що дають всі підстави стверджувати про допущення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а відтак підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 158, 159, 160 ч.3, 163, 256 КАС України, ст.ст. 245, 256-258, 268, 276-280 КУпАП, суд, -
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 30 липня 2018 року серії ВР №292180 за ч.2 ст..122 КУпАП.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через пять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.