Справа № 805/193/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року справа №805/193/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: СіваченкаІ.В., суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника відповідача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року (повне судове рішення складено 27 липня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 805/193/16-а (суддя в 1 інстанції Кониченко О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 18 лютого 2014 року № та № , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Руссоль-Україна» (далі - позивач, ТОВ «Руссоль-Україна») звернулось до суду з позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, Слов'янська ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.02.2014 № та № №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період 01.11.2013 по 30.11.2013, за результатами якої був складений акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Руссоль-Україна» від 13.02.2014 №275/15-01/37653064.

Згідно до висновків акту перевірки відповідачем були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: № від 18.02.2014, відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2013 року на 150130,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 75064,00 грн., № від 18.02.2014, відповідно до якого збільшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 150130,00 грн., вважав, що відповідачем не вірно застосовані норми Податкового кодексу України, отже просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.02.2014 № та № №.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не враховані всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, позивачем не дотримані норми податкового законодавства з адміністрування податку на додану вартість та порядку заповнення податкових декларацій з цього податку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з наступних підстав

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами Слов'янської ОДПІ на підставі Наказу від 21.01.2014 № 67 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період 01.11.2013 по 30.11.2013.

За результатами перевірки був складений акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Руссоль-Україна» від 13.02.2014 №275/15-01/37653064, яким були встановлені наступні порушення норм податкового законодавства: п.200.4, п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України та п.п. 4.6.5 п.п. 4.6 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011 завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2013 року на 150130,0 грн. та занижено суму, що підлягає зарахуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) в розмірі 150130,0 грн.

Згідно висновків акту перевірки відповідачем були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: № від 18.02.2014, відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2013 року на 150130,0 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 75064,00 грн., № від 18.02.2014, відповідно до якого збільшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 150130,00 грн.

20.11.2013 ТОВ «Руссоль-Україна» подано до Слов'янської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2013 року, у рядку 22 якої «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та у рядку 1 Додатку 3 (Д3) до податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» проставлено прочерк.

У рядку 23 вказаної Декларації «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» та 23.1 «на рахунок платника у банку» платником задекларована сума 261670, 00 грн. У додатку 2 (Д2) до декларації за жовтень 2013 року платником визначено частину залишку від'ємного значення, фактично сплаченої отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування) у сумі 261670, 00 грн., у т.ч. за вересень 2013 року - 150130,00 грн.

17.12.2013 ТОВ «Руссоль-Україна» подано до Слов'янської ОДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2013 року, у рядку 22 якого «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та у рядку 3 (Д3) до уточнюючого розрахунку «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» задекларовано суму 237473,00 грн. У рядку декларації 23 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» та у 23.2 «у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних (звітних) податкових періодів» проставлені прочерки. По рядку 24 уточнюючого розрахунку «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» (рядок22-рядок23) вказано суму 237473,00 грн.

19.12.2013 ТОВ «Руссоль-Україна» подано до Слов'янської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за листопад 2013 року, у рядку 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного (податкового) періоду» задекларовано суму 994098 грн. Ця ж сума відображена у рядку 1 Додатку 3 (Д3) до податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування». У рядку 23 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» задекларовано суму 261670 грн.

У додатку 2 (2Д) до декларації за листопад 2013 року платником податку визначено частину залишку від'ємного значення, фактично сплаченої отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування у сумі 261670,00 грн., у тому числі: вересень 150130,00 грн.

Перевіряючі дійшли висновку про неправомірність віднесення до бюджетного відшкодування суми 150130,00 грн., яка сформувалась у вересні 2013 року до бюджетного відшкодування листопада 2013 року, оскільки, відповідно до норм пп. «а» п.200.4 ст.200 ПК України, така сума повинна була бути включена до складу бюджетного відшкодування жовтня 2013 року, а неподання платником податків заяви про бюджетне відшкодування суми ПДВ в місяці, наступному після виникнення від'ємного значення, позбавляє платника права на бюджетне відшкодування у майбутньому.

Також, встановлено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року було призначено судово-економічну експертизу.

За висновком судового експерта від 16.04.2018 за № 02-04/18 по адміністративній справі № 805/193/16-а, згідно результатів дослідження даних наданої податкової звітності, встановлено, що висновки акту перевірки Слов'янської ОДПІ від 13.02.14 №275/15-01/37653064 про порушення ТОВ «Руссоль-Україна» п.200.4 п.200.6 ПК України та пп.4.6.5 пп.4.6 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.12.2011 за №1490/20228, які призвели до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2013 на суму 150130,00 грн. та заниження суми, що підлягає зарахуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів у розмірі 150130,00 грн., документально не обґрунтовані.

Внаслідок того, що порушення позивачем діючого законодавства не встановлені, то експертом не здійснені обчислення податку та фінансових санкцій.

Також, експертом зазначено, що податковим органом не враховано у акті перевірки фактичної сплати платником товарів/послуг, отриманих в наведених періодах за всіма постачальниками, та не врахування того, що платник податку своєчасно задекларував бюджетне відшкодування шляхом зменшення податкових зобов'язань майбутніх періодів, яке здійснюється до повного погашення задекларованої суми відшкодування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 14.1.18. ст.14 ПК України (із змінами та доповненнями у редакції на дату проведення операцій) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно п. 46.1 ст. 46 ПК України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платника податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку...»

Пунктом 50.1 ст. 50 ПК України було визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України було встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної (п. 198.6 ст. 198 ПК України в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст.200 ПК України.

Так, відповідно до п.200.1 ст.200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 202 ПК України).

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України було визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 цієї статті регламентовано, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.5 ст. 200 ПК України визначено, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: 1) були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); 2) мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів (п.200.6 ст.200 ПК України в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011 (Далі - Наказ №1492) визначено: «1. Подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено пунктом 46.1 статті 46 глави 2 розділу II "Адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів)" та статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" ПК України.

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу, платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу) передбачено пунктом 50.1 статті 50 глави 2 розділу II Кодексу…».

Пунктом 4.6.3 вищезазначеного Наказу № 1492 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) було передбачено, що якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума:

- у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду);

- у деклараціях 0121-0123/0130/0140 зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Пунктом 4.6.4 Наказу № 1492 було визначено, що в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

Зі змісту пункту 4.6.5 зазначеного наказу платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4) (Пункт 4.6.5 Наказу 1492).

З огляду на вищевикладене, можна зробити наступні висновки.

Платник ПДВ зобов'язаний по закінченню податкового періоду (місяць) подати до податкового органу податкову звітність (декларацію) з показниками податкового обліку та визначеними розрахунками з бюджетом за вказаний період (сплата податку або бюджетне відшкодування) (п.46.1 ст. 46 ПК України).

У випадку, якщо платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій декларації, він повинен надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації з виправленими показниками податкової звітності (п. п. 50.1 ст. 50 ПК України).

При цьому, нормами ПК України та Наказу №1492 не встановлені обмеження в частині участі (врахування) сум коригувань уточнюючих розрахунків (у тому числі, сум, що були виключені зі складу бюджетного відшкодування) при формуванні показників податкової звітності наступних податкових періодів.

Також, згідно пп. «б» п.200.4 ст.200 ПК України, зазначається, що залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду, тобто, вказані суми беруть участь у формуванні податкових показників наступних податкових періодів.

Отже, облік бюджетного відшкодування з податку на додану вартість має накопичувальний характер, в зв'язку з чим сума бюджетного відшкодування може бути сформована за рахунок залишків від'ємного значення декількох попередніх податкових періодів.

Згідно наведених вище норм податкового законодавства, випливає, що платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яку він фактично сплатив постачальникам товарів (послуг) у попередньому податковому періоді. При цьому, ПК України не обмежує термін «попередній період» лише тим періодом, який безпосередньо передує звітному періоду. А тому, будь-який період, який передує звітному, є попереднім по відношенню до звітного періоду.

Визначальною ознакою, згідно пп. «а» п.200.4 ст.200 ПК України, яка встановлює право платника податку на бюджетне відшкодування ПДВ, є фактична надмірна оплата сум такого податку постачальникам товарів (послуг), які підтверджені виписаними відповідно до вимог чинного законодавства податковими накладними особами, які зареєстровані як платники такого податку, а підставою є дані податкової декларації за звітний податковий період.

За системним аналізом вище наведених норм, вбачається, що законодавством не передбачено право платника податків на отримання бюджетного відшкодування в частині фактично сплаченого постачальникам товарів лише за період, що передує звітному. Попереднім для звітного буде будь-який податковий період, в якому платник податків здійснював господарську діяльність як платник податку на додану вартість.

Тому, незалежно від періоду, в якому відбулася фактична сплата податку - залишок від'ємного значення податку після бюджетного відшкодування, включений до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, підлягає бюджетному відшкодуванню в послідуючих звітних періодах у разі проведення розрахунків за товари в частині від'ємного значення.

Також, нормами ПК України, Наказу № 1492, інших нормативних актів не визначена відповідальність за невикористане право щодо подання заяви про бюджетне відшкодування, у тому числі, не передбачене зменшення розміру від'ємного значення сум податку на додану вартість і виключення їх з декларації.

Водночас, підстави для відсутності права на отримання бюджетного відшкодування у платника ПДВ визначені п.200.5 ст.200 ПК України, а саме:

- реєстрація як платника ПДВ менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

- платник податку мав обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Інших обмежень в частині виникнення права у платника податку на бюджетне відшкодування нормами ПК України не встановлено.

Слід зазначити, що актом перевірки Слов'янської ОДПІ не виявлені та не встановлені обставини, визначені п.200.5 ст.200 ПК України відносно спірної суми бюджетного відшкодування.

В матеріалах справи (т.1, а.с.60-71) наявна копія податкової декларації на додану вартість ТОВ «Руссоль-Україна» за жовтень 2010 року, яка містить, у тому числі наступні показники: у рядку 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та у рядку 1 Додатку 3 (Д3) до податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» проставлено прочерк.

- у рядку 23 Декларації «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» та 23.1 «на рахунок платника у банку» задекларована сума 261670,00 грн. У додатку 2 (Д2) до декларації за жовтень 2013 року платником визначено частину залишку від'ємного значення, фактично сплаченої отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування) сума 261670,00 грн., містить у своєму складі у т.ч. спірну суму 150130,00 грн. (за вересень 2013).

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2013, який наданий до Слов'янської ОДПІ 17.12.2013 (т.1, а.с.52-59), коригуються наступні показники декларації з ПДВ за жовтень 2010:

- рядок 21.2 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду) - показник рядка зменшується з 111540 грн. до 87343 грн.;

- рядок 22 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та рядок 3 (Д3) до уточнюючого розрахунку «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» збільшено з 0 грн до 237473 грн. Сума 237473 грн., відповідно до Додатку 2 складена у тому числі з урахуванням 150130 грн. (ПДВ за вересень 2013)

- рядок декларації 23.1 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню» та 23.2 «у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних (звітних) податкових періодів» зменшений з 261670 до 0 грн. (проставлений прочерк).

- рядок 24 уточнюючого розрахунку «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» (рядок22-рядок23) збільшений з 0 грн. до 237473 грн.

Таким чином, виходячи з даних наведених вище документів, встановлено, що ТОВ «Руссоль-Україна» спочатку у Декларації за жовтень 2013 року врахувала спірну суму ПДВ -150130,00 грн. у складі бюджетного відшкодування жовтня 2013 року. Однак, у подальшому, відповідно до Уточнюючого розрахунку, вказана сума була виключена зі складу бюджетного відшкодування та внесена до суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24).

Тобто, наданим Розрахунком коригування повторна участь спірної суми ПДВ (150130,00 грн), що сформувалась у вересні 2013 року у складі бюджетного відшкодування листопада 2013 року, виключається.

Таким чином, висновки акту перевірки Слов'янської ОДПІ в частині порушення ТОВ «Руссоль-Україна» п. 200.4, п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме неправомірне декларування підприємством у листопаді 2013 року бюджетного відшкодування, яке сформоване у вересні 2013 року, не підтверджуються.

Також, актом перевірки не встановлені порушення при складанні Уточнюючого розрахунку за жовтень 2013, тобто податкова звітність за листопад 2013 року (декларація з ПДВ), повинна складатись з урахуванням даних вказаного уточнюючого розрахунку.

Тобто, визначені податковим органом порушення, допущені платником податку при складанні декларації за листопад 2013 року, є документально обґрунтованими у випадку наявності порушень при складанні уточнюючого розрахунку за жовтень 2013 року.

Актом перевірки Слов'янської ОДПІ, порушення в частині правильності формування показників, що містяться в «Уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» за жовтень 2013 року відповідачем не встановлені.

Декларація з податку на додану вартість за листопад 2013 року (звітна) з Додатками (т.1 а.с.72-83) складена ТОВ «Руссоль-Україна» за формою, затвердженою Наказом №1492.

Відповідно до зазначеної декларації, підприємством у рядку 21.2 «значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду» значиться сума 237473 грн., в рядку 23 заявлена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 261670 грн. (на рахунок платника у банку), додатком 3 (а.с.82) до декларації за листопад 2013 року зазначено «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (рядок 22 декларації звітного (податкового) періоду)» - 994098 грн., «Частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх звітних (податкових) періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування) (графа 4 додатка 2 до декларації звітного (податкового) періоду)» - 261670 грн. Додаток підписаний представниками підприємства, скріплений печатками.

Заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) за листопад 2013 року підприємство просить повернути на розрахунковий рахунок бюджетне відшкодування в розмірі 261670 грн.

Додатком 2 до декларації за листопад 2013 року розшифрований склад суми 261670 грн. «Частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх та звітному податкових періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування)*», яка складається з 150130 грн. за вересень 2013 року, 111540 грн. за жовтень 2013 року.

Дана декларація (за листопад 2013 року) складена у відповідності до встановленої форми, та її показники методологічно та арифметично сформовані у відповідності до «Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011, та враховуючи, у тому числі, дані попередньої звітності, а саме - Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» за жовтень 2013 року, що також підтверджується висновком судового експерта.

Таким чином, висновки акту перевірки про порушення ТОВ «Руссоль-Україна» п.200.4 п.200.6 ПК України та пп. 4.6.5 пп. 4.6 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.12.2011 за №1490/20228, документально не підтверджуються.

Щодо доводів апелянта, які викладені в доповненні до апеляційної скарги, стосовно порушення судом першої інстанції вимог статті 240 КАС України, яка визначає залишення позову без розгляду, якщо у провадженні суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року було відкрито провадження у справі № 805/193/16-а.

Частинами 2 та 3 статті 277 КАС України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) передбачено, що у разі, якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов'язана із захистом його прав та інтересів, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті або залишає заяву без розгляду.

Судове провадження, втрачене до закінчення судового розгляду, не підлягає відновленню у встановленому цим розділом порядку. Заявник у цьому разі може пред'явити новий позов.

Аналогічні вимоги містить частина 4 пункту 1 статті 388 КАС України (у редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), відповідно до якої, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадках подання заяви про відновлення судового провадження, втраченого до закінчення судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи № 805/2594/14 за позовом ТОВ «Руссоль-Україна» до Слов'янської ОДПІ, наявність якої, на думку контролюючого органу, є підставою для залишення позову у справі № 805/193/16-а без розгляду, не закінчено, що виключає її відновлення.

Отже, позивач вправі подати повторно новий позов аналогічного змісту у зв'язку з втратою первісної справи, що виключає можливість залишення позову в нинішній справі без розгляду.

Суд апеляційної інстанції, застосовуючи частину 2 статті 77 КАС України, яка передбачає, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вважає, що податковим органом не доведено правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, натомість, позивачем надані належні докази в обґрунтування позовних вимог.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 195, 292, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року в справі № 805/193/16-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 28 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов