Справа № 824/530/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/530/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 26873-00 від 29 червня 2017 року прийняте Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, яким контролюючим органом самостійно визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості за 2016 рік на суму 26617,22 грн.

Крім того, вказує, що відповідно до акту Глибоцького комунального районного БТІ про знесення об'єкта нерухомого майна № 170 від 05.12.2017 року при проведенні поточної інвентаризації нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, виявлено, що «Житловий будинок» загальною площею 36,9 кв.м. під літ. А. - знесено, сараї під літ. В.,Г.,Д., убиральня під літ. Е., огорожа під № 5 - знесено. Таким чином, при проведенні поточної інвентаризації загальну площу домоволодіння було уточнено відповідно до фактичної та змінено з 511,2 кв.м. на 473,3 кв. м.

26.06.2018 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, відповідно до якого, відповідач зазначив, що в основу нарахування ППР № 26873-00 від 29.06.2017 року з урахуванням вимог ст. 266 ПК України, взято офіційну інформацію є Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер № 111914590 від 26.01.2018 року), видно, що зміни до реєстру державним реєстратором відносно загальної площі будинку, який є об'єктом оподаткування було внесено 13.12.2017 року, тобто після прийняття податковим органом спірного рішення.

Позивач надав до суду клопотання про підтримання позовних вимог, а також розгляд справи у його відсутності, в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні - представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.05.2007 року серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, площею 511,20 м2, розмір частки визначено 1/1. Із змісту вказаного свідоцтва видно, що вказане свідоцтво зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером № 18783160 Глибоцьке комунальне районне бюро технічної інвентаризації 10 травня 2007 року. (а.с. 14).

Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації 10 травня 2007 року прийнято рішення про Державного реєстру прав власності на нерухоме майно - реєстраційний номер № 18783160, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.05.2007 року серії НОМЕР_2 та внесено запис про державну реєстрацію за позивачем права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, розмір частки 1/1. (а.с. 15).

29.06.2017 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 26873-00, яким визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку в розмірі 26617,22 грн. (а.с. 52).

Згідно Акту від 05.12.2017 року № 170 "Про знесення об'єкта нерухомого майна", який складено на підставі "Проведення поточної інвентаризації, згідно договору № 413/17 від 04.12.2017 року Глибоцьким КРБТІ" видно, що проведена інвентаризація нерухомого майна розташованого в с. Волока, вул. Александрі В., № 31, Глибоцького району, Чернівецької області та виявлено, що «Житловий будинок» загальною площею 36,9 м2 під літ. А. - знесено, сараї під літ. В.,Г.,Д., убиральня під літ. Е, огорожа під № 5 - знесено. (а. с. 25).

06.12.2017 року до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду внесено зміни щодо домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто проведено реєстрацію поточних змін, згідно якого загальна площа домоволодіння становить 366,3 м2.. Крім того, на аркуші справи 17 План будови міститься печтаку на які зазначено "Погашено" По причині "знесення" 26.12.2017 року. (а. с. 16-24).

18.12.2017 року державним реєстратором на підставі заяви ОСОБА_1 від 13.12.2017 року акту Глибоцького комунального районного бюро технічної інвентаризації від 05.12.2017 року № 170 про знесення об'єкта нерухомого майна внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності із занесенням відомостей про фактичну площу належного позивачу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 - 474,3 м2. (а. с. 26, 55-57).

28.12.2017 року позивачем подана заява про перерахунок нарахованого податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки до Головного управління ДФС України у Чернівецькій, за результатами розгляду якої 30.01.2018 року листом № 55/24-13-54-02 відмовлено позивачу в задоволенні вказаної заяви. В листі зазначено, що податкове повідомлення - рішення від 29.06.2017 року № 26873-00 сформовано правомірно, не підлягає перерахунку та сума нарахованого зобов'язання підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (а. с. 27, 53).

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України податок на майно належать до місцевих податків.

Згідно п. п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 ПК України).

Згідно п. п. 266.3.1. п.266.3. ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно п. п. 266.3.2 п.266.3. ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України).

Згідно з пп. "г" п. п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно п. п. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Згідно п. п. 266.7.3. п. 266.7. ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (Далі Закону від 01.04.2004 року № 1952-IV) передбачено, що 1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 3) заявник: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав;

Згідно частини 1 статті 3 Закону від 01.04.2004 року № 1952-IV видно, що загальними засадами державної реєстрації прав є:1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав;4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Статтею 4 Закону від 01.04.2004 року № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягають:1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

З урахуванням досліджень письмових доказів, а також вимог Законів, судом встановлено, що 10.05.2007 року до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 08.05.2007 року виконавчого комітету Волоківської сільської ради (рішення № 40 від 27.04.2007 року) внесено запис про державну реєстрацію за позивачем на праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальна площею 511,20 м2, загальна вартість нерухомого майна (грн.) - 728417, розмір частки власності визначено 1/1, приватна власність, реєстраційний номер об'єкта № 18783160. (а.с. 15, 56).

Із змісту листа ГУ ДФС в Чернівецькій області від 30.01.2018 рок № 55/24-13-54-02 видно, що згідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчужень нерухомого майна (реєстраційний номер 111914590 від 26.01.2018 року) видно, що відповідачем встановлено, що за ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_4 відповідно до рішення про державну реєстрацію від 10.05.2007 року мала у власності слідуючи об'єкти нерухомого майна, зокрема: домоволодіння АДРЕСА_2, 511 кв.м., свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 08.05.2007 року, реєстраційний номер майна №18783160. (а.с. 53).

18.12.2017 року державним реєстратором на підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 13.12.2018 року реєстраційний номер № 25787890, Акту Глибоцького КРБТІ від 05.12.2017 року № 170 про знесення об'єкта нерухомого майна, внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності де занесено відомості із змінами, зокрема, проведено реєстрацію будинковолодіння, об'єкта житлової нерухомості, яке складається з житлового будинку літера "Б" загальна площа 108,00 кв.м., та житловою площею - 65,3 кв.м., житлового будинку літера "Ж" загальною площею 366,3 кв.м., та житловою площею 154,3 кв.м., літньою кутньою літера "Є", огорожа № 1-4 за адресою: АДРЕСА_3. (а. с. 26, 55-57).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV визначено, що 1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 29.06.2017 року № 26873-00 у податкового органу були відсутні відомості щодо зменшення загальної площі будинку за адресою: АДРЕСА_1 до 474,3 м2, що підтверджується витягами з реєстру та іншими матеріалами, оскільки відомості державного реєстру вказують на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке було зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 А тому, у податкового органу існував обов'язок прийняти податкове повідомлення-рішення щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до 01.07.2017 року, оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято правомірно, з урахуванням вимог Закону.

З цього приводу суд зазначає, що за період 08.05.2007 року по 13.12.2017 рік, а також на день прийняття податкового повідомлення - рішення від 29.06.2017 року № 26873-00, позивач ОСОБА_1 була власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею 511,20 м2, а відтак ОСОБА_1, у відповідності до вимог чинного законодавства, зобов'язана сплачувати за базовий податковий (звітний) 2016 рік податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нерухоме майно загальною площею 511,20 м2, відповідно до інформації, що існувала в Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 29.06.2017 року.

Водночас, позивач звертала увагу суду на те, що, не отримувала податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 26873-00 від 29.06.2017 року, однак, суд не погоджується з доводами позивача, оскільки в матеріалах справи є копія корінця вказаного податкового повідомлення - рішення форми "Ф" № 26873-00 від 29.06.2017 року, з підписом позивачки - ОСОБА_1 (а. с. 34,52).

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1.

Відповідач: - Головне управління ДФС України у Чернівецькій області .

Суддя П.Д. Дембіцький