Справа № 810/2762/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2018 року

Київ

справа №810/2762/18

адміністративне провадження №К/9901/65872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №810/2762/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.04.2018 у сумі 13 080,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 - позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій встановили, що У квітні 2018 року Кагарлицького відділення Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ОСОБА_2 кафе з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», за результатами якої складено акт від 23.04.2018.

Згідно з актом перевірки, посадові особи контролюючого органу встановили, що позивачем порушено порядок обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме: товар, який знаходиться в реалізації не підтверджений первинними документами (накладними або товарно-транспортними накладними) на загальну суму 6 540,00 грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Головне управління ДФС у Київській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 27.04.2018, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 13 080,00 грн.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність в діях позивача порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Таким чином, податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Київській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Київській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до суду з касаційною скаргою рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №810/2762/18, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції , що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №810/2762/18 є вимога про скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.04.2018 у сумі 13 080,00 грн.

Отже рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №810/2762/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова