Справа № 826/15278/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2018 року № 826/15278/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доНаціональної поліції України
треті особи проГоловне управління Національної поліції у Київській області, Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не перерахунку грошових коштів одноразової грошової допомоги, призначених ОСОБА_1, до Головного управління Національної поліції у Київській області у двомісячний термін установлений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4;

- зобов'язати Національну поліцію України через Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції в місячний термін, з дня набрання чинності рішення суду по справі виділити та перерахувати, грошові кошти одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, розміром 158 850,00 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень на розрахунковий рахунок Головного управління Національної поліції у Київській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2018 року суддею Амельохіним В.В. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) № 826/15278/18, та надано відповідачу час для надання відзиву протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Одночасно вказаною ухвалою суду до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у Київській області та Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, та запропоновано вказаних третім особам подати до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

10.07.2018 року представником Національної поліції України надано відзив на позов.

16.10.2018 року позивачем надано відповідь на поданий представником відповідача відзив.

Копія ухвали суду від 19.09.2018 року отримана уповноваженими особами третіх осіб, 24.09.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.

Станом на момент прийняття рішення у справі письмових пояснень третіми особами на позовну заяву до суду не подано.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до прийнятого рішення ГУНП у Київській області від 21.03.2018 року йому призначена виплата одноразової грошової допомоги в сумі 158 580, 00 гривень, що вбачається з доданих доказів та не заперечується ГУНП у Київський області.

Втім, як зазначає позивач, з підстав подальшого ігнорування виділення коштів Національною поліцією України, та з урахуванням значного терміну такого ігнорування після дати прийняття відповідного рішення ГУНП у Київській області, позивач вважає такі дії відповідача протиправною бездіяльність, та необхідності зобов'язання виплати йому призначені кошти.

Відзив обґрунтовано тим, що єдиним рішенням яке має правові наслідки та безпосередньо стосується прав та інтересів особи, щодо якої вирішується питання про призначення чи відмову у призначенні ОГД, є відповідне рішення уповноваженого суб'єкта владних повноважень, яким або призначено виплату ОГД, або відмовлено у її призначенні.

При цьому, відповідач зазначав, що відповідно до листа ДФЗБО від 05.10.2018 №4042/29/2/01-2018 ГУНП в Київській області листом від 27.03.2018 № 360/109/29/1-18 до ДФЗБО надіслано розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських ГУНП в Київській області, в т.ч. щодо потреби в коштах на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності. Таким чином після надходження коштів ДФЗБО будуть виділені кошти ГУНП в Київській області для виплати одноразової грошової допомоги позивачу в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення.

Вказане вище підтверджує, як зазначає відповідач, про відсутність підстав стверджувати про порушення прав позивача на отримання вказаної соціальної виплати, оскільки в межах публічно-правових відносин між позивачем та суб'єктом владних повноважень щодо прийняття рішення та вчинення відповідних дій щодо виплати ОГД, такі дії проводяться вчасно, добросовісно та з урахуванням всіх обставин на підставі закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що наказом № 296 о/с від 19 квітня 2016 року майор поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції у запас з постановкою на військовий облік за пп. 2 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Із копії довідки до акту, наданої обласною медико-соціальною експертною комісією № 1355 серії АВ № 0664549 від 04 жовтня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Також згідно довідки до акту, наданої обласною медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0013874 від 04 жовтня 2017 року, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1, через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відсотках становить 70%.

Зв'язок захворювання ОСОБА_1 з проходженням служби в ОВС також вбачається із копії свідоцтва про хворобу № 54/ЗВ від 07.04.2017 року.

Матеріалами справи встановлено, що 28.02.2017 року, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Київській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги по встановленій ІІ групі інвалідності, за хворобами, отриманими при проходженні служби в ОВС України.

23.03.2018 року, як зазначає в позовній заяві позивач, та не заперечувалося відповідачем та третьою особою 1, Головне управління Національної поліції у Київській області надало інформацію, згідно з якою протоколом засідання комісії останнього від 21.03.2018 року № 7, матеріали заяви ОСОБА_1 затверджені на виплату та подано до Національної поліції України розрахунок потреби в коштах на таку виплату в сумі 158 580, 00 грн.

06.08.2018 року, у зв'язку з невиплатою призначених позивачеві коштів протягом 2 місяців, як передбачено п. 7 розділу IV Порядку від 11.01.2016 року № 4, останній звернувся до Головного управління Національної поліції у Київській області зі скаргою щодо негайного прийняття мір по виплаті одноразової грошової допомоги.

16.08.2018 року третьою особою 1 надано відповідь, якою позивача було повідомлено, що призначені йому кошти будуть перераховані на його рахунок після надходження фінансування на зазначені цілі.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (п.1 Порядку).

Згідно п.2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 наведеного Порядку передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-9 вказаного Порядку визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію», відповідно до п.5 р. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Пунктом 15 р. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно ч.2 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), які визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п.1 Порядку№4).

Згідно з п.1 р. ІІ цього Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (п.1 р. ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського).

Пунктом 3 р. ІІІ вказаного Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Відповідно до п.5 р. III наведеного Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 р. IV наведеного Порядку №4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно п.2 р. IV вказаного Порядку №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року №916, який набрав чинності 07 жовтня 2016 року, внесено до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського таку зміну: пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 такого змісту: « 4) пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.».

Отже, згідно пп. 4 п. 5 «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством встановлено чіткий механізм дій, що передують виплаті одноразової грошової допомоги, зокрема, за наслідком надходження до Голови Національної поліції (керівника міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги з відповідними документами, фінансові підрозділи в десятиденний строк готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, який підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходив службу поліцейський, який, в подальшому, затверджує/відмовляє начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій (у міжрегіональних органах Національної поліції), після чого керівник такого органу у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як було встановлено матеріалами справи, протоколом засідання комісії Головного управління Національної поліції у Київській області від 21.03.2018 року № 7, матеріали заяви ОСОБА_1 затверджені на виплату та подано до Національної поліції України розрахунок потреби в коштах на таку виплату в сумі 158 580, 00 грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що третя особа 1 виконала вимоги Закону щодо вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги за заявою позивача від 28.02.2017 року, прийнявши рішення про задоволення заяви позивача щодо призначення й виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 158 850, 00 грн.

При цьому, згідно п. 7 р. IV Порядку № 4 ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п'яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.

Як вбачається, рішення про призначення й виплату одноразової грошової допомоги прийнято третьою особою 1 28.02.2017 року, втім станом на час подання позивачем вказаного позову (18.09.2018 року) та вирішення справи по суті позивачу таку виплату здійснено не було, що не заперечувалося і самим відповідачем.

Тобто, оскільки висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги прийнято 28.02.2017 року, така допомога повинна була бути йому виплачена не пізніше 27.04.2018, коли сплив визначений пунктом розділу IV Порядку № 4 максимальний двомісячний термін для її виплати.

З огляду на приписи законодавства суд вважає, що у спірних правовідносинах має місце бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності в термін, встановлений Порядком №4, оскільки п.7 вказаного порядку містить терміни виплати та умову, за якої відтерміновується виплата, а саме: «а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п'яти робочих днів після їх надходження…».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції, у встановлений законом строк є протиправними.

При вирішенні вказаної справи, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а не проведення виплати такої соціальної виплати порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок чи компенсацій, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При цьому суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом в постанові від 07.03.2018 року по справі №464/5571/16-а.

Відтак, доводи відповідача про відсутність фінансування не заслуговують на увагу.

У той же час, щодо вимоги про зобов'язання Національну поліцію України через Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції в місячний термін, з дня набрання чинності рішення суду по справі виділити та перерахувати, грошові кошти одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, розміром 158 850,00 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень на розрахунковий рахунок Головного управління Національної поліції у Київській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

При цьому, як було зазначено вище, Порядком №4 визначено, що виплата здійснюється в порядку черговості.

Водночас, п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, вказано: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості…».

А тому, суд вважає, що зобов'язання Національну поліцію України через Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції в місячний термін, з дня набрання чинності рішення суду по справі виділити та перерахувати, грошові кошти одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, розміром 158 850,00 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень на розрахунковий рахунок Головного управління Національної поліції у Київській області не буде відповідати вимогам справедливості, оскільки така черга формується з поліцейських, які також мають право на виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції у сумі 158 850, 00 грн.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 03127, АДРЕСА_1) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не перерахунку грошових коштів одноразової грошової допомоги, призначених ОСОБА_1, до Головного управління Національної поліції у Київській області у двомісячний термін установлений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції у сумі 158 850, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 03127, АДРЕСА_1) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін