Справа № 810/1516/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1516/18 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція у Київській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_4 з позовом до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція у Київській області, в якому просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №55961577 у зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що третя особа звернулась до державного виконавця із заявою про примусове виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення із порушенням строків, встановлених чинним законодавством.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, на переконання позивача копія фіскального чеку про відправлення третьою особою листа від 20 лютого 2018 року відповідачу не є належним доказом дотримання строку звернення виконавчого документу до примусового виконання, оскільки лист за номером, визначеним у чеку містить індекс, що не відповідає індексу відповідача. Крім того, даний лист отримано адресатом 22 лютого 2018 року, в той час як виконавче провадження відкрито лише 13 березня 2018 року, що суперечить вимогам законодавства.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, 20 листопада 2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-2011/1 відносно ОСОБА_4, на яку накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Оскільки штраф правопорушником добровільно сплачено не було, повідомлень про оскарження зазначеної постанови до Інспекції не надходило, третьою особою 20 лютого 2018 року на адресу відповідача було направлено заяву про примусове виконання постанови від 20 листопада 2017 року №А-2011/1

Постановою відповідача від 13 березня 2018 року ВП№ 55961577 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови ДАБІ у Київській області від 20 листопада 2017 року №А-2011/1.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, вважаючи її прийнятою з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що третьою особою постанову від 20 листопада 2017 року №А-2011/1 звернуто до виконання в межах строку, встановленого статтею 303 КУпАП, тому твердження позивача є безпідставними.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ч.1 статті 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Стаття 308 КУпАП передбачає, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, постанова ДАБІ у Київській області від 20 листопада 2017 року №А-2011/1 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. була направлена третьою особою до державного виконавця 20 лютого 2018 року, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення №5155 від 20 лютого 2018 року.

Тобто, ДАБІ у Київській області постанову від 20 листопада 2017 року №А-2011/1 звернуто до виконання в межах встановленого законом тримісячного строку, відповідно до статті 303 КУпАП.

Відповідно, твердження скаржника про те, що третя особа звернулась із заявою про примусове стягнення із порушенням встановленого чинним законодавством строку на 20 днів не відповідає дійсності.

Посилання апелянта на те, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, а в даному випадку заява від імені Держави в особі ДАБІ України зареєстрована Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 12 березня 2018 року, не заслуговує на увагу, оскільки можливе допущення відповідачем порушення процедури чи строків реєстрації документів та прийняття їх до провадження жодним чином не може свідчити про те, що стягувач зі свого боку не дотримався строку звернення виконавчого документа до примусового виконання.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на те, що поштове відправлення за №55961577 (відповідно до копії фіскального чеку про відправлення листа) не має відношення до спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2018 року, оскільки лист за таким номером був відправлений 20 лютого 2018 року та отриманий 22 лютого 2018 року. При цьому, поштовий індекс на чеку - 08601, а згідно даних ЄДРПОУ поштовим індексом Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області є 08600, що свідчить про направлення листа за іншою адресою та до іншої установи, та безпосередньо вказує, що даний чек не має відношення до відправлення заяви про примусове виконання постанови.

Колегія суддів критично ставиться до такого посилання апелянта, оскільки допускає описку чи технічну помилку щодо зазначення індексу адресата при друкуванні даного фіскального чеку, тим більше, що в самому чеку зазначено, що відправлення надсилається саме Васильківському МВДВС. Крім того, безпосередньо в заяві ДАБІ України про примусове виконання рішення зазначено вірний індекс відповідача - 08600.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження діяв правомірно та прав позивача не порушував.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.