Справа № 804/2455/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року Справа № 804/2455/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
за участі секретаря судового засіданняЛитвин Ю.Ю.
представника позивача представників відповідача Шабовти О.В. Лашкун А.І., Вернигори А.О., Ковальова А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЩЕДРО» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.05.2018 року, яке було відкладено за клопотанням представника позивача на 04.06.2018 року.
В судовому засіданні 04.06.2018 року було оголошено перерву у зв'язку із необхідністю надання додаткових доказів по справі до 11.06.2018 року.
Ухвалою суду від 11.06.2018 року продовжено строк підготовчого провадження до 02.07.2018 року.
На підставі ухвали суду від 02 липня 2018 року підготовче провадження закрито та справу № 804/2455/18 призначено до судового розгляду по суті.
30.07.2018 року та 27.08.2018 року справу було знято з розгляду у зв'язку із хворобою судді.
В судових засіданнях 03.09.2018 року та 06.09.2018 року було оголошено перерву за клопотанням сторін.
Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав до суду відзив на адміністративний позов, який залучений до матеріалів справи та в якому відповідач пояснив, що проведеною перевіркою не підтверджено реальність господарських операцій позивача з контрагентами з підстав того, що суб'єкти господарювання, які були задіяні у ланках постачання товару, не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, що свідчить про складення первинних документів формально, виключно на паперових носіях, у зв'язку з чим, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту позивачем завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, а тому спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі та у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У судовому засіданні 10.09.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі із викладених у позову підстав.
Представники відповідача підтримали доводи, викладені у відзиві, та просили відмовити у задоволенні позову.
10 вересня 2018 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки № 148/28-10-46-11/36094135 від 07.11.2017 року, згідно з висновками якого контролюючим органом встановлено порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту на загальну суму 16 940 735 грн., у тому числі за червень 2016 - на суму 2 955 578 грн., липень 2016 року - на суму 4 391 104 грн., серпень 2016 року - на суму 1 929 568 грн., вересень 2016 року - на суму 5 385 087 грн., жовтень 2016 року - на суму 2 279 398 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за жовтень 2016 року на загальну суму 16 940 735 грн.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У пункті 75.1 статті 75 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка платника податків проводиться у разі отримання судового рішення (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Доводи позивача про те, що ухвала слідчого судді про призначення позапланової документальної виїзної перевірки в рамках кримінального провадження не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить ані повноважень, ані порядку розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про призначення позапланових перевірок, тому не може бути підставою для проведення такої перевірки, суд вважає необґрунтованими.
У вказаній ухвалі зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
При цьому, адміністративний суд при вирішенні податкових спорів не наділений повноваженнями давати оцінку законності та обґрунтованості прийнятого судового рішення слідчим суддею про призначення перевірки.
Оскільки статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов'язковим до виконання, відповідачем правомірно виконано ухвалу слідчого судді й призначено з цього приводу перевірку на підставі підпункту 78.1.11. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
У відповідності до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Позивач зазначає та матеріалами справи підтверджується, що копію наказу від 22.09.2017 року № 2090 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 10.10.2017 року ТОВ «ТД «Щедро» отримало поштою 08 грудня 2017 року, тобто не до початку перевірки, а після складання акту перевірки, у зв'язку з чим, суд погоджується з позицією позивача, що відповідачем було порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЩЕДРО».
Разом з тим, позивач у позовних вимогах не ставить питання про визнання протиправним та скасування наказу від 22.09.2017 року № 2090.
При цьому суд вважає, що правові наслідки для позивача створює саме спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами проведеної перевірки, у зв'язку із чим, суд вважає за необхідне надати правову оцінку саме господарським операціям Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЩЕДРО» з контрагентами, які стали підставою для висновків про неправомірне визначення суми податкового кредиту.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
В силу приписів пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
За приписами пунктів 200.1 - 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, у відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Між позивачем (покупець) та ТОВ «Флексай» (продавець) укладено договір поставки № 328 від 12.07.2016 року, згідно умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар на умовах даного договору: олія соняшникова нерафінована, не виморожена, пресова, 1 сорт, далі - Товар, в асортименті та на умовах згідно договору та специфікацій (пункт 1.1). Загальна сума договору складається з сум видаткових накладних на поставлений товар (пункт 1.3). Продавець направляє разом з товаром наступні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (пункт 2.2). Поставка товару здійснюється продавцем на умовах DDP - ПП ЗЖК ТОВ «ТД Щедро» (м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3) відповідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, якщо інші умови поставки товару не узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях вантажовідправником товару (пункт 2.3).
ТОВ «Флексай» протягом липня-жовтня 2016 року було виписано видаткові накладні на отримання товару - «олія соняшникова, нерафінована, невиморожена, пресована 1 гатунку»: №84 від 20.09.2016 року, №85 від 20.09.2016 року, №86 від 22.09.2016 року, №88 від 22.09.2016 року, №87 від 22.09.2016 року, №89 від 22.09.2016 року, №90 від 23.09.2016 року, №93 від 26.09.2016 року, №92 від 26.09.2016 року, №91 від 26.09.2016 року, №96 від 27.09.2016 року, №95 від 27.09.2016 року, №94 від 27.09.2016 року, №98 від 29.09.2016 року, №100 від 29.09.2016 року, №97 від 29.09.2016 року, №101 від 30.09.2016 року, №102 від 30.09.2016 року, №103 від 30.09.2016 року, №104 від 30.09.2016 року, №106 від 03.10.2016 року, №105 від 03.10.2016 року, №109 від 03.10.2016 року, №108 від 03.10.2016 року, №107 від 03.10.2016 року, №110 від 04.10.2016 року, №111 від 04.10.2016 року, №116 від 05.10.2016 року, №112 від 05.10.2016 року, №115 від 05.10.2016 року, №114 від 05.10.2016 року, №120 від 11.10.2016 року, №45 від 08.08.2016 року, №46 від 08.08.2016 року, №48 від 09.08.2016 року, №47 від 09.08.2016 року, №58 від 05.09.2016 року, №62 від 06.09.2016 року, №59 від 06.09.2016 року, №56 від 07.09.2016 року, №60 від 07.09.2016 року, №57 від 08.09.2016 року, №61 від 12.09.2016 року, №66 від 13.09.2016 року, №68 від 14.09.2016 року, №67 від 14.09.2016 року, №69 від 15.09.2016 року, №71 від 16.09.2016 року, №72 від 16.09.2016 року, №74 від 17.09.2016 року, №75 від 17.09.2016 року, №73 від 17.09.2016 року, №76 від 18.09.2016 року, №77 від 18.09.2016 року, №78 від 18.09.2016 року, №77 від 18.09.2016 року, №80 від 18.09.2016 року, №81 від 18.09.2016 року, №83 від 19.09.2016 року, №82 від 19.09.2016 року, №2 від 13.07.2016 року, №3 від 13.07.2016 року, №1 від 13.07.2016 року, №4 від 14.07.2016 року, №5 від 14.07.2016 року, №6 від 15.07.2016 року, №7 від 15.07.2016 року, №8 від 18.07.2016 року, №9 від 18.07.2016 року, №10 від 19.07.2016 року, №11 від 19.07.2016 року, №12 від 19.07.2016 року, №13 від 19.07.2016 року, №16 від 20.07.2016 року, №15 від 20.07.2016 року, №17 від 21.07.2016 року, №18 від 21.07.2016 року, №19 від 21.07.2016 року, №20 від 21.07.2016 року, №21 від 22.07.2016 року, №23 від 22.07.2016 року, №22 від 22.07.2016 року, №24 від 23.07.2016 року, №26 від 25.07.2016 року, №32 від 26.07.2016 року, №27 від 26.07.2016 року, №28 від 26.07.2016 року, №35 від 27.07.2016 року, №38 від 27.07.2016 року, №29 від 27.07.2016 року, №37 від 30.07.2016 року, №31 від 02.08.2016 року, №34 від 02.08.2016 року, №33 від 03.08.2016 року, №30 від 04.08.2016 року, №41 від 05.08.2016 року, №42 від 06.08.2016 року, №39 від 06.08.2016 року, №36 від 06.08.2016 року, №43 від 07.08.2016 року, №44 від 07.08.2016 року.
Транспортування товару («олія соняшникова, нерафінована, невиморожена, пресована 1 гатунку») здійснювалось згідно товарно-транспортних накладних: №404116 від 19.09.2016 року, №404109 від 20.09.2016 року, №404135 від 20.09.2016 року, №404115 від 21.09.2016 року, №404138 від 22.09.2016 року, №404108 від 22.09.2016 року, №404134 від 23.09.2016 року, №404149 від 26.09.2016 року, №404142 від 25.09.2016 року, №404141 від 25.09.2016 року, №404121 від 26.09.2016 року, №404131 від 27.09.2016 року, №404129 від 27.09.2016 року, №404117 від 27.09.2016 року, №404143 від 29.09.2016 року, №404130 від 28.09.2016 року, №404147 від 29.09.2016 року, №404122 від 30.09.2016 року, №404149 від 30.09.2016 року, №404152 від 30.09.2016 року, №404179 від 03.10.2016 року, №404119 від 02.10.2016 року, №404129 від 02.10.2016 року, №404150 від 02.10.2016 року, №404151 від 02.10.2016 року, №404118 від 03.10.2016 року, №404050 від 08.08.2016 року, №404054 від 08.08.2016 року, №404057 від 08.08.2016 року, №404002 від 05.09.2016 року, №404003 від 05.09.2016 року, №404081 від 05.09.2016 року, №404080 від 07.09.2016 року, №404079 від 07.09.2016 року, №404084 від 07.09.2016 року, №404091 від 07.09.2016 року, №404092 від 13.09.2016 року, №404078 від 13.09.2016 року, №404093 від 15.09.2016 року, №404057 від 16.09.2016 року, №404099 від 16.09.2016 року, №404102 від 16.09.2016 року, №404096 від 16.09.2016 року, №404095 від 16.09.2016 року, №404083 від 17.09.2016 року, №404101 від 18.09.2016 року, №404108 від 18.09.2016 року, №404111 від 18.09.2016 року, №404118 від 18.09.2016 року, №404113 від 18.09.2016 року, №404112 від 18.09.2016 року, №404015 від 12.07.2016 року, №404005 від 12.07.2016 року, №404000 від 12.07.2016 року, №404010 від 13.07.2016 року, №404007 від 13.07.2016 року, №404017 від 14.07.2016 року, №404004 від 14.07.2016 року, №404002 від 17.07.2016 року, №404019 від 18.07.2016 року, №404008 від 18.07.2016 року, №404018 від 19.07.2016 року, №404016 від 19.07.2016 року, №404003 від 19.07.2016 року, №404011 від 19.07.2016 року, №404009 від 19.07.2016 року, №404020 від 20.07.2016 року, №404006 від 20.07.2016 року, №404026 від 21.07.2016 року, №404030 від 21.07.2016 року, №404021 від 21.07.2016 року, №404004 від 21.07.2016 року, №404016 від 22.07.2016 року, №404029 від 25.07.2016 року, №404031 від 25.07.2016 року, №404049 від 25.07.2016 року, №404042 від 27.07.2016 року, №404046 від 27.07.2016 року.
У вказаному вироку зазначено, що підписання та надання ОСОБА_7 реєстраційних документів ТОВ «Флексай» невстановленій досудовим розслідуванням особі, дало змогу здійснювати незаконну діяльність, прикриваючись імітацією підприємницької діяльності перереєстрованого товариства, розпоряджатися банківським рахунком товариства, здійснювати прибуткові та видаткові операції по цьому рахунку на власний розсуд, складати від його імені фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи, що свідчать про реалізовані товари, роботи, послуги, складати та видавати документи податкової звітності, з метою прикриття незаконної діяльності, що полягала у незаконному формуванню податкового кредиту та заниженню сум ПДВ до сплати в бюджет платникам податків, серед яких є і ТОВ «ТД «Щедро».
За викладених обставин суд вважає, що податкові накладні, виписані ТОВ «Флексай» які стали підставою для формування податкового кредиту позивача на суму ПДВ - 11169633,46 грн., виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому, віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.
Вказана правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 року у справі № 21-421а11, від 22.09.2015 року справі №810/5645/14.
Також висновки контролюючого органу підтверджуються правовою позицією Верховного суду України в постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 року по справі №2.1-1615а16, в якій Суд зазначив, що первинні документи, які стали підставою для формування суб'єктом господарювання податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту та визначених пунктом 138.1 ст.138 ПК України витрат є безпідставними.
Таким чином, суд вважає, що статус фіктивного (нелегального) підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому, господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження первинними документами.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 року у справі № 2а-8775/10/0870 (касаційне провадження № К/9901/8899/18).
Суд погоджується з доводами відповідача, що вироком у кримінальній справі, який набрав законної сили, встановлено об'єктивну сторону складу злочинів посадової особи контрагенту платника податків, дії якої не були спрямовані на реальне настання наслідків. Господарські операції, за наслідками яких підприємством сформовано податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, виписаних цією ж особою і у той самий період, в якому встановлено факт вчинення злочину.
Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Крім того, суд відмічає, що під час перевірки перевіряючими було встановлено відсутність у ТОВ «Флексай» необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів, які необхідні для здійснення задекларованої господарської діяльності. Також перевіряючими взято до уваги, що зазначений контрагент фактично не здійснював підприємницької діяльності, а був утворений з метою відшкодування податкового кредиту на користь третіх осіб.
З урахуванням наведеного суд погоджується з доводами відповідача про те, що господарські операції з ТОВ «Флексай» не підтверджуються на предмет реального їх проведення.
Оцінюючи доводи позовної заяви щодо контрагентів позивача ТОВ «Флагман Компані» та ТОВ «Альтис» суд виходить з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЩЕДРО» (покупець) та ТОВ «Флагман Компані» (продавець) укладено договір №265 від 31 травня 2016 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар на умовах даного договору: олія соняшникова нерафінована, не виморожена, пресова, 1 сорт, далі - Товар, в асортименті та на умовах згідно договору та специфікацій (пункт 1.1). Загальна сума договору складається з сум видаткових накладних на поставлений товар (пункт 1.3). Продавець направляє разом з товаром наступні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (пункт 2.2). Поставка товару здійснюється продавцем на умовах DDP - ПП ЗЖК ТОВ «ТД Щедро» (м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3) згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, якщо інші умови поставки товару не узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях вантажовідправником товару (пункт 2.3).
ТОВ «Флагман Компані» протягом червня-вересня 2016 року було виписано видаткові накладні про посвідчення отримання/передачі товару «олія соняшникова, нерафінована, невиморожена, пресована 1 сорт»: №36 від 01.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 32,76 тон на суму 732 579,12 грн. (в тому числі ПДВ - 122 096,52 грн.); №37 від 01.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28 тон на суму 626 136,00 грн. (в тому числі ПДВ - 104 356,00 грн.); №39 від 02.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого ґатунку у кількості 32,82 тон на суму 733 920,84 грн. (в тому числі ПДВ - 122 320,14 грн.); №40 від 03.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого ґатунку у кількості 28,01 тон на суму 626 359,62 грн. (в тому числі ПДВ - 104 393,27 грн.); №49 від 03.06.2016 року- олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,58 тон на суму 661 467,96 грн. (в тому числі ПДВ - 110 244,66 грн.); №41 від 03.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 32,96 тон на суму 737 051,52 грн. (в тому числі ПДВ - 122 841,92 грн.); №42 від 06.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,01 тон на суму 626 359,62 грн. (в тому числі ПДВ - 104 393,27 грн.); №46 від 08.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 27,9 тон на суму 622 058,40 грн. (в тому числі ПДВ - 103 676,40 грн.); №43 від 09.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,1 тон на суму 626 517,60 грн. (в тому числі ПДВ - 104 419,60 грн.); №45 від 09.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 32,77 тон на суму 730 639,92 грн. (в тому числі ПДВ - 121 773,32 грн.); №47 від 10.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 35,07 тон на суму 781 920,72 грн. (в тому числі ПДВ - 130 320,12 грн.); №48 від 10.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 27,81 тон на суму 620 051,76 грн. (в тому числі ПДВ - 103 341,96 грн.); №50 від 10.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 32,52 тон на суму 725 065,92 грн. (в тому числі ПДВ - 120 844,32 грн.); №62 від 14.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,16 тон на суму 627 855,36 грн. (в тому числі ПДВ - 104 642,56 грн.); №62 від 17.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 35,49 тон на суму 791 285,04 грн. (в тому числі ПДВ - 131 880,84 грн.); №63 від 17.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 27,85 тон на суму 620 943,60 грн. (в тому числі ПДВ - 103 490,60 грн.); №75 від 22.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 34,86 тон на суму 777 238,56 грн. (в тому числі ПДВ - 129 539,76 грн.); №76 від 23.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,35 тон на суму 654 387,60 грн. (в тому числі ПДВ - 109 064,60 грн.); №77 від 23.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 35,03 тон на суму 781 028,88 грн. (в тому числі ПДВ - 130 171,48 грн.); №78 від 24.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,63 тон на суму 686 434,26 грн. (в тому числі ПДВ - 114 405,71 грн.); №79 від 24.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,41 тон на суму 638 255,82 грн. (в тому числі ПДВ - 106 375,97 грн.); №84 від 24.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,56 тон на суму 619 809,12 грн. (в тому числі ПДВ - 103 301,52 грн.); №85 від 24.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 34,95 тон на суму 758 484,90 грн. (в тому числі ПДВ - 126 414,15 грн.); №89 від 30.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,27 тон на суму 607 918,08 грн. (в тому числі ПДВ - 101 319,68 грн.); №90 від 30.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,84 тон на суму 684 687,36 грн. (в тому числі ПДВ - 114 114,56 грн.); №91 від 30.06.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,53 тон на суму 635 013,12 грн. (в тому числі ПДВ - 105 835,52 грн.); №92 від 01.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,73 тон на суму 682 321,92 грн. (в тому числі ПДВ - 113 720,32 грн.); №93 від 01.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,52 тон на суму 613 294,08 грн. (в тому числі ПДВ - 102 215,68 грн.); №96 від 04.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,32 тон на суму 630 497,28 грн. (в тому числі ПДВ - 105 082,88 грн.); №97 від 05.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,35 тон на суму 609 638,40 грн. (в тому числі ПДВ - 101 606,40 грн.); №98 від 06.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,5 тон на суму 677 376,00 грн. (в тому числі ПДВ - 112 896,00 грн.); №101 від 08.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,02 тон на суму 602 542,08 грн. (в тому числі ПДВ - 100 423,68 грн.); №104 від 13.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,58 тон на суму 679 096,32 грн. (в тому числі ПДВ - 113 182,72 грн.); №116 від 28.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 25,05 тон на суму 533 565,00 грн. (в тому числі ПДВ - 88 927,50 грн.); №117 від 28.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,49 тон на суму 608 837,00 грн. (в тому числі ПДВ - 101 139,50 грн.); №118 від 29.07.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 30,41 тон на суму 647 733,00 грн. (в тому числі ПДВ - 107 955,50 грн.); №125 від 03.08.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 27,94 тон на суму 595 122,00 грн. (в тому числі ПДВ - 99 187,00 грн.); №126 від 04.08.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,1 тон на суму 598 530,00 грн. (в тому числі ПДВ - 99 755,00 грн.); №127 від 04.08.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 29,01 тон на суму 617 913,00 грн. (в тому числі ПДВ - 102 985,50 грн.); №130 від 05.08.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 32,08 тон на суму 683 304,00 грн. (в тому числі ПДВ - 113 884,00 грн.); №131 від 05.08.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,44 тон на суму 605 772,00 грн. (в тому числі ПДВ - 100 962,00 грн.); №157 від 03.09.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 31,97 тон на суму 706 568,98 грн. (в тому числі ПДВ - 117 761,50 грн.); №158 від 03.09.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 28,14 тон на суму 621 922,14 грн. (в тому числі ПДВ - 103 653,69 грн.); №156 від 03.09.2016 року - олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова першого у кількості 27,98 тон на суму 618 385,98 грн. (в тому числі ПДВ - 103 064,33 грн.).
На підтвердження транспортування товару «олія соняшникова, нерафінована, невиморожена, пресована 1 сорт» позивачем надано товарно-транспортні накладні: №403017 від 31.05.2016 року, №403028 від 31.05.2016 року, №403026 від 02.06.2016 року, №403020 від 03.06.2016 року, №403019 від 02.06.2016 року, №403024 від 02.06.2016 року, №403029 від 05.06.2016 року, №403021 від 08.06.2016 року, №403039 від 09.06.2016 року, №403018 від 08.06.2016 року, №403027 від 10.06.2016 року, №403045 від 09.06.2016 року, №403038 від 09.06.2016 року, №403031 від 11.06.2016 року, №403034 від 16.06.2016 року, №403046 від 16.06.2016 року, №403040 від 22.06.2016 року, №403078 від 23.06.2016 року, №403077 від 23.06.2016 року, №403076 від 23.06.2016 року, №403079 від 24.06.2016 року, №403081 від 24.06.2016 року, №403075 від 24.06.2016 року, №403107 від 30.06.2016 року, №403108 від 30.06.2016 року, №403109 від 30.06.2016 року, №403106 від 01.07.2016 року, №403100 від 01.07.2016 року, №403101 від 03.07.2016 року, №403102 від 04.07.2016 року, №403105 від 05.07.2016 року, №403073 від 08.07.2016 року, №403113 від 12.07.2016 року, №403117 від 28.07.2016 року, №403116 від 27.08.2016 року, №403120 від 28.07.2016 року, №403122 від 03.08.2016 року, №403123 від 03.08.2016 року, №403126 від 03.08.2016 року, №403127 від 03.08.2016 року, №403118 від 04.08.2016 року, №403131 від 03.09.2016 року, №403129 від 03.09.2016 року, №403128 від 02.09.2016 року, №404200 від 23.10.2016 року, №404201 від 23.10.2016 року, №404205 від 20.10.2016 року, №404210 від 21.10.2016 року, №404224 від 20.10.2016 року, №404229 від 20.10.2016 року, №404154 від 19.10.2016 року, №404203 від 19.10.2016 року.
Платіжні доручення №МТЩ-290060 від 05.09.2016 року, №МТЩ-290059 від 05.09.2016 року, №МТЩ-090090 від 09.09.2016 року, №МТЩ-030088 від 09.09.2016 року, №МТЩ-090089 від 09.09.2016 року, №МТЩ-090061 від 05.09.2016 року, №МТЩ-060107 від 03.06.2016 року, №МТЩ-060108 від 03.06.2016 року, №МТЩ-060065 від 02.06.2016 року, №МТЩ-060072 від 02.06.2016 року, №МТЩ-060147 від 06.06.2016 року, №МТЩ-060157 від 06.06.2016 року, №МТЩ-060071 від 06.06.2016 року, №МТЩ-060066 від 06.06.2016 року, №МТЩ-060332 від 10.06.2016 року, №МТЩ-060382 від 10.06.2016 року, №МТЩ-060158 від 09.06.2016 року, №МТЩ-060214 від 07.06.2016 року, №МТЩ-060397 від 21.06.2016 року, №МТЩ-060156 від 21.06.2016 року, №МТЩ-060399 від 15.06.2016 року, №МТЩ-060383 від 10.06.2016 року, №МТЩ-060400 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060430 від 21.06.2016 року, №МТЩ-060623 від 21.06.2016 року, №МТЩ-060622 від 21.06.2016 року, №МТЩ-060154 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060499 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060384 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060385 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060688 від 23.06.2016 року, №МТЩ-060155 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060333 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060251 від 22.06.2016 року, №МТЩ-060772 від 29.06.2016 року, №МТЩ-060734 від 24.06.2016 року, №МТЩ-060748 від 24.06.2016 року, №МТЩ-060631 від 24.06.2016 року, №МТЩ-060758 від 29.06.2016 року, №МТЩ-060770 від 29.06.2016 року, №МТЩ-060747 від 29.06.2016 року, №МТЩ-060774 від 29.06.2016 року, №МТЩ-060771 від 01.07.2016 року, №МТЩ-060775 від 30.06.2016 року, №МТЩ-060689 від 30.06.2016 року, №МТЩ-060630 від 30.06.2016 року, №МТЩ-070017 від 01.07.2016 року, №МТЩ-060773 від 01.07.2016 року, №МТЩ-060769 від 01.07.2016 року, №МТЩ-060749 від 01.07.2016 року, №МТЩ-070037 від 02.07.2016 року, №МТЩ-070035 від 02.07.2016 року, №МТЩ-070020 від 01.07.2016 року, №МТЩ-070015 від 01.07.2016 року, №МТЩ-070023 від 06.07.2016 року, №МТЩ-070124 від 06.07.2016 року, №МТЩ-070047 від 05.07.2016 року, №МТЩ-070018 від 05.07.2016 року, №МТЩ-070355 від 11.07.2016 року, №МТЩ-010016 від 07.07.2016 року, №МТЩ-070245 від 07.07.2016 року, №МТЩ-0700388 від 07.07.2016 року, №МТЩ-070126 від 19.07.2016 року, №МТЩ-070476 від 14.07.2016 року, №МТЩ-070048 від 13.07.2016 року, №МТЩ-070036 від 12.07.2016 року, №МТЩ-070342 від 29.07.2016 року, №МТЩ-070813 від 29.07.2016 року, №МТЩ-070816 від 29.07.2016 року, №МТЩ-070477 від 22.07.2016 року, №МТЩ-080005 від 05.08.2016 року, №МТЩ-080212 від 04.08.2016 року, №МТЩ-070246 від 03.08.2016 року, №МТЩ-080004 від 01.08.2016 року, №МТЩ-080284 від 05.08.2016 року, №МТЩ-080285 від 05.08.2016 року, №МТЩ-070817 від 05.08.2016 року, №МТЩ-070814 від 05.08.2016 року, №МТЩ-080324 від 08.08.2016 року, №МТЩ-080323 від 08.08.2016 року, №МТЩ-080341 від 12.08.2016 року, №МТЩ-080433 від 12.08.2016 року підтверджують оплату вартості олії соняшникової та засвідчують факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором поставки з ТОВ «Флагман Компані» шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на рахунок контрагента.
Якість товару - «олія соняшникова, нерафінована, невиморожена, пресована 1 сорт» також підтверджується якісними посвідчення, виданими виробником товару - ТОВ «Флагман Компані».
Отриманий товар за вищевказаними господарськими операціями по контрагенту ТОВ «Флагман Компані» позивачем відображено в бухгалтерському обліку в журналі обліку по рахунку 631.
На підставі належним чином складених первинних документів ТОВ «ТД «Щедро» сформовано податковий кредит за господарськими операціями з ТОВ «Флагман Компані» в сумі ПДВ - 4 843 981,65 грн., у тому числі червень 2016 року - 2 955 578,45 грн., липень 2016 року - 1 047 150,18 грн., серпень 2016 року - 516 773,50 грн., вересень 2016 року - 324 479,52 грн.
Суд відмічає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Приписами ст.9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
З огляду на викладене, суд констатує, що події отримання позивачем товарів від ТОВ «Флагман Компані» з метою їх використання у власній господарській діяльності, оплати таких товарів оформлені первинними документами, наведеними вище, копії яких наявні в матеріалах справи, що містять усі обов'язкові реквізити, визначені ч. 2. ст. 9 Закону № 996-XIV, а відтак є належними доказами реальності спірних господарських операцій.
Суд також зазначає, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 року по справі № П/811/127/17 у справі за позовом ТОВ «Флагман Компані» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, обставини щодо господарських відносин позивача та ТОВ «Флагман Компані» в липні 2016 року по виконанню Договору поставки № 265 від 31.05.2016 року були досліджені, визнано правомірним формування ТОВ «Флагман Компані» податкових зобов'язань на суму 4002728,00 грн., у зв'язку із чим, позовні вимоги товариства були задоволені, в спірне податкове повідомлення - рішення - скасовано. Рішення суду набрало законної сили на момент розгляду даної справи.
Тобто, рішенням у справі № П/811/127/17 встановлено реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Флагман Компані» в липні 2016 року, і в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України, доказуванню не підлягають.
Судом також встановлено, що за умовами договору № 521 від 19.10.2016 року, укладеного ТОВ «Альтис» (продавець) з позивачем (покупець), продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар на умовах даного договору: «олія соняшникова нерафінована, не виморожена, пресова, 1 сорт», далі - Товар, в асортименті та на умовах згідно договору та специфікацій (пункт 1.1). Загальна сума договору складається з сум видаткових накладних на поставлений товар (пункт 1.3). Продавець направляє разом з товаром наступні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (пункт 2.2). Поставка товару здійснюється продавцем на умовах DDP - ПП ЗЖК ТОВ «ТД Щедро» (м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3) згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, якщо інші умови поставки товару не узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях вантажовідправником товару (пункт 2.3).
Фактичне виконання постачальником господарських зобов'язань за укладеним договором підтверджується видатковими накладними на товар «олія соняшникова нерафінована, не виморожена, пресова, 1 сорт»: №4 від 19.10.2016 року, №5 від 19.10.2016 року, №6 від 20.10.2016 року, №7 від 20.10.2016 року, №8 від 21.10.2016 року, №9 від 21.10.2016 року, №16 від 24.10.2016 року, №17 від 24.10.2016 року.
Факт виконання перевезення посвідчується товарно-транспортними накладними №404154 від 19.10.2016 року, №404203 від 19.10.2016 року, №404224 від 20.10.2016 року, №404229 від 20.10.2016 року, №404205 від 20.10.2016 року, №404210 від 21.10.2016 року, №404200 від 23.10.2016 року, №404201 від 23.10.2016 року.
Оцінюючи вищезазначену аргументацію податкового органу, суд виходить із того, що викладені посилання відповідача не можуть слугувати достатнім свідченням сумнівності розглядуваних операцій та недобросовісності позивача як платника податків. Необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами. При цьому, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку та були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Щодо розбіжностей задекларованих показників податкового обліку, то суд зазначає, що порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
У законодавстві України закріплено принцип персональної відповідальності, згідно якого особа має нести відповідальність за вчинені нею правопорушення, а не за правопорушення інших осіб.
Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.
Наявність певної аналітичної інформації з інформаційних систем податкового органу або відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності позивач не міг продати товар контрагентам.
Перевіряючи доводи відповідача про наявність матеріалів кримінального провадження, суд зазначає що в матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що, укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Судове рішення з даного питання відсутнє.
Водночас наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність господарських операцій, за наслідком здійснення яких платником понесені витрати, які вплинули на визначення розміру податкового зобов'язання з податку на додану вартість. При цьому, наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів ТОВ «Флагман Компані» та ТОВ «Альтис» не є підставою для визнання операцій нереальними, причетність позивача до злочинів, щодо яких здійснюються кримінальні провадження, податковим органом не надано.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань на підставі первинних документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» №996- XIV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
На підтвердження реальності і фактичності здійснених господарських операцій за договірними відносинами з ТОВ «Флагман Компані» та ТОВ «Альтис» позивачем були надані суду належним чином засвідчені копії документів, які відповідають вимогами первинності в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв'язку, на думку суду, спростовують твердження податкового органу про «нереальність» здійснення операцій позивачем з вказаними контрагентами
З огляду на викладене, суд відмічає, що події отримання позивачем товару від контрагентів ТОВ «Флагман Компані» та ТОВ «Альтис», оплати таких товарів та їх використання у власній господарській діяльності оформлені первинними документами, які мають всі необхідні реквізити для встановлення змісту, обсягу господарських операцій, осіб, які безпосередньо приймали участь у їх здійсненні, та інші встановлені вимогами законодавства до первинних документів для надання їм юридичної доказовості, та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Отже, вказані обставини, у сукупності, є належними доказами реальності спірних господарських операцій з отримання послуг.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 вересня 2018 року.

Суддя І.В. Тулянцева