Справа № 1340/4900/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4900/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження, без виклику сторін та проведення судового засідання) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 міська рада про визнання протиправним дій та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міська рада, в якому просить:

- визнати протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області, викладену у листі №Г-4384/0-2952/0/37-18 від 19.07.2018 року;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області з врахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач повідомив таке:

21.06.2018 позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотання надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,50 га для ведення селянського господарства на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області 19.07.2018 листом Г-4384/0-2952/0/37-18 Про розгляд клопотання надало ОСОБА_1 відповідь. В листі відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на те, що пропонована до відведення земельна ділянка відсутня в переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної передачі на території Львівської області у ІІІ кварталі 2018 року, відтак вирішення його питання стане можливим після внесення відображення на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої у його клопотанні, до згаданого переліку. Також відповідач покликається на відсутність погодження про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з ОСОБА_2 міською радою. Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 24.10.2018 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі ОСОБА_2 міську раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог, третій особі запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати пояснення щодо позову.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, - позов не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Мотиви заперечення зводяться до такого: ОСОБА_1 листом повідомлено про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними затверджено стратегію удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Відповідно до вимог цієї постанови передумовою надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації є формування переліку земельних ділянок та визначення площі земельних ділянок, які можуть надаватися в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за формулою, відповідно до якої у власність передається не більше 25 % від розміру земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. При цьому, пріоритетним є надання згаданих дозволів та передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації учасникам антитерористичної операції. На виконання цієї постанови ГУ Держгеокадастру у Львівській області на офіційному веб-сайті опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у ІІI кварталі 2018 року на території Львівської області. У вказаному переліку, зокрема, передбачено виділення 245 земельних ділянок площею 172,0664 га на території Львівської області. Серед зазначеного переліку не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадянам на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району у вказаному на графічних матеріалах ОСОБА_1 місці розташування бажаної для приватизації земельної ділянки. Відповідач зазначає, що відсутність земельної ділянки у згаданому переліку унеможливлює надання ним дозволу на розроблення документації із землеустрою. Вважає зобовязальну вимогу позивача втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Також відповідач наголошує на тому, що при прийнятті рішення ГУ Держгеокадастру у Львівській області було враховано погодження надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з органом місцевого самоврядування. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач подала відповідь на відзив, та зазначила, що посилання відповідача на Стратегію, як на нормативний акт, що прийнятий на виконання Земельного кодексу України, чи іншого закону, що регулює земельні правовідносини, та надає відповідачу право відмовляти у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправними.

Третя особа пояснення не подала, по суті спору не висловилася.

Від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини пятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами).

Суд зясував зміст та підстави позовних вимог та заперечень, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив таке:

21.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням, в якому просила з посиланням на статті 116, 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га для ведення селянського господарства із земель запасу ОСОБА_2 міської ради, яка знаходиться за межею населеного пункту м. Дубляни. До клопотання додала викопіювання з планово-картографічного матеріалу з нанесенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копія паспорта та картки фізичної особи платника податків, довіреність.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області 19.07.2018 листом № Г-4384/0-2952/0/37-18 надало ОСОБА_1 відповідь на її звернення. В листі відповідач повідомив позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними ГУ Держгеокадастру у Львівській області сформовано перелік земельних ділянок, які мають надаватись безоплатно у власність громадянам протягом ІІІ кварталу 2018 року. Цей перелік земельних ділянок розміщено на офіційному сайті ГУ Держгеокадастру у Львівській області. Пропонована ОСОБА_1 до відведення земельна ділянка відсутня в цьому переліку, відтак вирішення його питання стане можливим після внесення відображення на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої у його клопотанні.

Позивач стверджує, що при поданні клопотання до ГУ Держгеокадастру у Львівській області виконала всі вимоги, передбачені частиною шостою статті 118 ЗК України. Вважає, що листом № Г-4384/0-2952/0/37-18 від 19.07.2018 відповідач фактично відмовив йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не вказавши при цьому жодної з підстав, передбачених частиною стомою статті 118 ЗК України.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Пунктом а ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Пунктом в ч. 3 ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Частиною 6 ст.118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Матеріалами справи підтверджено, що звертаючись у Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, позивач дотримався передбачених ч.6 ст.118 ЗК України вимог до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з п.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі - Положення), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з п.2 Положення, Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_3 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п.3 Положення передбачено, що основними завданнями Держгеокадастру, зокрема, є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з пп.13 п.4 Положення, Головне управління Держгеокадастру в області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Оскільки,спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, тому саме до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відноситься розгляд питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст.21 Закону України Про Кабінет Міністрів України передбачено, що Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина. Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

Віце - премєр - міністром України - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України надано Держземагентству України доручення від 08.10.2014 № 37732/0/1-14, в якому йдеться про обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

На виконання вказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 № 328 Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014, зокрема, рішення колегії Держземагентства України № 2/1 Про обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, яким запроваджено з 15.10.2014 року обовязкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до п. 2 рішення колегії № 2/1 Про обовязкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м.Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014, забезпечують обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилають органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Згідно з пп.2.3 п.2 рішення колегії Держземагентства України №2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема ч. 7 ст. 118 та ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відмовляють заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому визначені нормами Земельного кодексу України.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 вказаного Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується з ч.3 ст.123 ЗК України, згідно з якою відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу вказаних положень законодавства, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним.

Матеріали справи свідчать, що обґрунтовуючи відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, яка викладена у листі від 19.07.2018 року №Г-4384/0-2952/0/37-18, відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413 Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Суд не бере до уваги вищевказані посилання відповідача з огляду на наступне.

Вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки визначений ч.7 ст.118 ЗК України.

Відповідно до положення постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року за №413 Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, як на передбачену законом підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то суд зазначає наступне.

Пунктом 1 даної постанови Кабінету Міністрів України затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія).

Аналіз змісту Стратегії свідчить, що вона визначає загальний план діяльності центральних органів виконавчої влади щодо створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, а також визначає механізм та способи досягнення визначеної у ній мети, зокрема розроблення проектів нормативно-правових актів, спрямованих на її реалізацію. Однак, вона не регулює відносини, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами та фізичними особами під час передачі у власність чи користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Крім того, будь-яких змін до самого порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого ЗК України у звязку із затвердженням Стратегії не внесено.

Таким чином, посилання відповідача на Стратегію як на нормативний акт, що прийнятий на виконання ЗК України чи іншого закону, що регулює земельні правовідносини є протиправним.

Суд приходить висновку, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, викладене в листі від 19.07.2018 року №Г-4384/0-2952/0/37-18 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області є протиправним та підлягає скасуванню. Проте, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими субєктом владних повноважень, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 258, 262, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

вирішив:

задовольнити позов повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, оформлене у формі листа Про розгляд клопотання за № Г-4384/0-2952/0/37-18 від 19.07.2018, відповідно до якого відмовлено у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та вирішити питання про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га, яка розташована на території ОСОБА_2 міської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, Львівська область, м. Львів, пр. В.Чорновола, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 (79035, м. Львів, вул. Зелена, 113/8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.