Справа № 320/7469/17
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.11.2018
Справа № 320/7469/17
Провадження № 2а/320/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

за участю відповідача: ОСОБА_2 Ламари,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари про примусове видворення іноземця за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про примусове видворення громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари та її затримання з метою забезпечення примусового видворення посилаючись на те, що громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара, зі слів, прибула на територію України у лютому 2000 року разом зі своїми неповнолітніми дітьми в приватних справах. Після закінчення встановленого законодавством строку перебування на території України до травня 2000 року, громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара за межі України не виїхала. З травня 2000 року незаконно перебуває на території України та ухиляється від виїзду з України. 10.11.2016 року за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150 Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 135660 за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен. 10.11.2016 року Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 34 про примусове повернення із України громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянка ОСОБА_2 зобовязалася добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 09.12.2016 року. До теперішнього часу громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара рішення Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 10.11.2016 року - не виконала, територію України не покинула, продовжує порушувати міграційне законодавство України. Керуючись п.1 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземних громадян та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. Таким чином громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламару, ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути примусово видворено за межі України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. На даний час просить позов в частині затримання громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари та поміщення її до Чернігівського пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, залишити без розгляду, надавши відповідачу ОСОБА_2 час самостійного покинути територію України та таким чином виконати рішення суду.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона проживає на території України з 2001 року. Вона має дитину, яка на даний час є студенткою ТДАТУ у м. Мелітополь. Вона неодноразово намагалася узаконити своє проживання в України, зверталася до Міграційної служби та суду, однак до теперішнього часу дане питання не вирішено. Вона планує самостійно виїхати з України, однак на даний час вона не має паспорта громадянки ОСОБА_4, оскільки здала його в Посольство ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні для його заміни. На теперішній час мешкає разом із чоловіком за адресою Запорізька область м. Мелітополь вул. Пушкіна буд.404. Проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 288 КАС України передбачено, що позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як встановлено у судовому засіданні, громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара прибула на територію України у лютому 2000 року разом зі своїми неповнолітніми дітьми через КПП «Новоазовськ» по паспорту громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, взамін якого 04.08.2008 року Посольством ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні був виданий паспорт 07РА23657 строком дії до 04.08.2018 року. Після закінчення встановленого законодавством строку перебування на території України, 90 днів, до травня 2000 року, громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара за межі України не виїхала. З травня 2000 року незаконно перебуває на території України та ухиляється від виїзду з України.

Згідно п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 р., іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 Ламара не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України не зверталася.

Відповідно до Положень «Про Державну міграційну службу України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує Державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидій нелегальній (незаконній) міграції .

Так, 10.11.2016 року за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150 Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 135660 за ч.1 ст.203 КУпАП. Начальником Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області 10.11.2016 року було винесено постанову ПН МЗН № 135660 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен. Адміністративне стягнення ОСОБА_2 не виконала, штраф не сплачено.

Крім того 10.11.2016 року відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 34 про примусове повернення із України громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянка ОСОБА_2 зобовязалася добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 09.12.2016 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянці ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламарі було розяснено, що у випадку невиконання нею цього рішення, до неї буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про Правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

27.12.2016 року до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла Ухвала від 20.12.2016 року по справі № 320/8268/16-а про відкриття провадження за адміністративним позовом громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області про визнання противоправними та скасування рішення разом з Ухвалою від 20.12.2016 року про забезпечення позову відповідно до якої рішення Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення за межі України громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 було призупинено.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 08.06.2017 року по справі №320/8268/16-а за адміністративним позовом громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області про визнання противоправними дії та скасування рішення, в задоволені позову відмовлено.

Відповідно до статті 30 Закону України № 3773-VI від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Судом встановлено, що до теперішнього часу громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламара ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення, до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 10.11.2016 року - не виконала, територію України не покинула, продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно з пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

В судовому засіданні представник позивача уточинв позовні вимоги та просить позов в частині затримання громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари та поміщення її до Чернігівського пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Аналіз наведених норм чинного законодавства та приписи ст. 289 КАС України дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі. Тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутні законні підстави для знаходження на території України, оскільки термін її на території України закінчився у 2000 році, у відповідача відсутні документи, які б підтверджували її громадянство, у добровільному порядку до теперішнього часу відповідач територію України не покинула та продовжує порушувати міграційне законодавство України, існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки у неї відсутні документи на право перебування на території України, з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталася. Не навчається та не працює, не має постійного заробітку.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним розяснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари про примусове видворення іноземця за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення задовольнити .

Примусово видворити громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламару, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 07РА23657, виданого Посольством ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні від 04.08.2008 року строком дії до 04.08.2018 року, за межі території України.

Позов в частині затримання громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Ламари та поміщення її до Чернігівського пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_5