Справа № 2040/5964/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/5964/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представників сторін: позивача - Виговської А.В., відповідача - Біляєва Є.Б.

представника третьої особи - Мокроусова Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАРТ", Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду, від 10.08.2018, суддя Зінченко А.В., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004 повний текст складено 14.08.18 по справі № 2040/5964/18

за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк"

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАРТ ЛТД", Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАРТ"

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Мегабанк" (далі по тексту - АТ "Мегабанк", позивач), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту - МВДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, відповідач), треті особи ТОВ "Автоарт ЛТД", ТОВ "Автоарт", в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

-Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Ковалевської Маргарити Миколаївни та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56786428 від 16.07.2018 року.

-Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Ковалевської Маргарити Миколаївни та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 16.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56786428, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943913 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "АВТОАРТ ЛТД" (код 41030843).

-Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56776948 від 13.07.2018 року.

-Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56776948, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943282 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "АВТОАРТ" (код 33410369) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26700382 від 19.06.2018 року про арешт нерухомого майна ТОВ "АВТОАРТ" (код 33410369).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 року по справі №2040/5964/18 адміністративний позов - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ковалевської Маргарити Миколаївни та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56786428 від 16.07.2018 року.

Визнано протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ковалевської Маргарити Миколаївни та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 16.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56786428, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943913 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "Автоарт ЛТД" ().

Визнано протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56776948 від 13.07.2018 року.

Визнано протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56776948, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943282 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "Автоарт" () та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26700382 від 19.06.2018 року про арешт нерухомого майна ТОВ "Автоарт" ().

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 30, ) сплачену суму судового збору в розмірі 7 048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції (, адреса: 61001, м. Харків, пл. Захисників України, 7/8, 7 поверх).

Третя особа, ТОВ "Автоарт", не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийняття рішення з порушенням правил підсудності, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 року по справі №2040/5964/18 та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що зазначена справа не підсудна Харківському окружному адміністративному суду. Зокрема, вважає, що судом першої інстанції справа була розглянута за приписами КАС України та не застосовано до спірних правовідносин вимоги ГПК України, якими такі відносини врегульовані. Отже, з викладних підстав, вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ТОВ "Автоарт" апеляційну скаргу не підтримав.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням правил підсудності,, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 року по справі №2040/5964/18 та ухвалити нове, яким відмовити у прийнятті позову до розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається, зокрема, на відсутність підкріплення жодними правовими нормами чи доказами тверджень, які грунтуються тільки на припущеннях, стосовно неправомірності дій державних виконавців. Вважає, що даний спір повинен розглядати Харківський апеляційний господарський суд. З огляду викладені доводи, вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Позивач, у надісланих відзивах на апеляційні скарги ТОВ "Автоарт" та МВДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, посилаючись на викладені доводи, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, проти задоволення вимог апеляційних скарг заперечував.

Представник третьої особи ТОВ "Автоарт ЛТД" в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що третя особа ТОВ "Автоарт ЛТД" по справі була належним чином повідомлена про час та дату слухання справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи ТОВ "Автоарт ЛТД".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи ТОВ "Автоарт", перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2018 року постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича відкриті виконавчі провадження № 56638493 по примусовому виконання Ухвали господарського суду Харківської області від 18.06.2018 року по справі № 922/1605/18, стягувачем за даним виконавчим документом є ПАТ "МЕГАБАНК", боржником - ТОВ "Автоарт ЛТД" () та № 56636660 по примусовому виконання Ухвали господарського суду Харківської області від 18.06.2018 року по справі № 922/1605/18, стягувачем за даним виконавчим документом є ПАТ "МЕГАБАНК", боржником - ТОВ "Автоарт" ().

Також, 19.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ТОВ "Автоарт ЛТД" та ТОВ "Автоарт", та внесено записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (зареєстровано 19.06.2018 року за №16943913 - арешт рухомого майна) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису 26700471 від 19.06.2018 року - арешт нерухомого майна) - у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та у відношенні ТОВ "Автоарт" до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (зареєстровано 19.06.2018 року за №16943282 - арешт рухомого майна) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження 26700382 від 19.06.2018 року - арешт нерухомого майна).

20.06.2018 року та 21.06.2018 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ "АВТОАРТ", описане та арештоване майно рухоме та нерухоме майно боржника передано на відповідальне зберігання ТОВ "О-МЕГА".

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича від 13.07.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56776948 з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18, стягувачем є ТОВ "Автоарт" (), боржником є ТОВ "Автоарт" ().

Також, 13.07.2018 р. на підставі постанови державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Біляєва Бориса Євгеновича про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 р. (виконавче провадження № 56776948) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено обтяження № 26700382 у відношенні ТОВ "Автоарт", зареєстроване 19.06.2018 р. в рамках виконавчого провадження № 56636660.

14.07.2018 року Міжрайонним відділом ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі постанови про зняття арешту з майна від 13.07.2018 року (виконавче провадження 56776948) було вилучено обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у відношенні ТОВ "Автоарт", зареєстроване 19.06.2018 року за №16943282 в рамках виконавчого провадження №56636660. Реєстратором, що проводив вилучення обтяження - є державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєв Борис Євгенович.

Крім того, 14.07.2018 року Міжрайонним відділом ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі постанови про зняття арешту з майна (виконавче провадження № 56776948) від 13.07.2018 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було вилучено обтяження, зареєстроване 19.06.2018 року за №16943913 в рамках виконавчого провадження № 566384493 (боржник ТОВ "Автоарт ЛТД"). Реєстратором, що проводив вилучення обтяження - є державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ковалевська Маргарита Миколаївна.

Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" () з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18, стягувачем є ТОВ "Автоарт ЛТД" (), боржником є ТОВ "Автоарт ЛТД" (), було відкрито 16.07.2018 р. за № 56786428. Постанова про зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" () була прийнята 16.07.2018 р., тобто після вилучення обтяження.

Акціонерне товариство "Мегабанк", не погодившись із вказаними діями державного виконавця, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості прийняття постанови про відкриття виконавчих проваджень № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та № 56776948 у відношенні ТОВ "Автоарт", постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та у виконавчому провадженні № 56776948 у відношенні ТОВ "Автоарт".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів" діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 5) обов'язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підставою для початку проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення є відкриття виконавчого провадження, яке провадиться виключно на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що постанови судів апеляційної інстанції у господарських справах щодо скасування ухвал судів першої інстанції не мають статусу та сили виконавчого документу.

Статтею 4 Закону "Про виконавче провадження" визначено вимоги до виконавчого документу, а саме у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Частина 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" містить імперативний припис щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у встановлених законом випадках, а саме: виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Так, статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Отже, з приписів зазначеної норми вбачається, що боржником та стягувачем є виключно різні особи.

Згідно з ч. 6 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 15 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

У разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Таким чином, аналізуючи норми Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, колегія суддів приходить до висновку, що зняття арешту з майна (коштів) боржника, накладеного на примусове виконання рішення суду про вжиття заходів забезпечення позову, при їх скасуванні, можливе лише в рамках виконавчого провадження, в якому відповідний арешт було накладено.

Частиною 5 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 4 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень зареєстрованої, виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця, за заявою стягувача передається іншому приватному виконавцю, який здійснює діяльність у виконавчому окрузі за місцем виконання рішення або до відповідного органі державної виконавчої служби у разі:

- припинення діяльності приватного виконавця;

- зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4 частини першої статті 42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів"

- самовідводу приватного виконавця.

Згідно 1 статті 42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів" діяльність приватного виконавця зупиняється у таких випадках:

1) за власним бажанням на підставі заяви приватного виконавця про зупинення діяльності;

2) у разі тимчасової відсутності приватного виконавця, що триває понад 10 календарних днів, - на строк такої тимчасової відсутності;

3) якщо приватний виконавець не уклав договору про страхування цивільно-правової відповідальності на належну страхову суму відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону - на строк до укладення такого договору, але не більш як на один місяць з дня встановлення цих обставин;

4) у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Судом апеляційної інстанції підтверджено, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18 не відповідає вимогам виконавчого документу, та не містить обов'язкових даних для виконавчого документа, визначених ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. у справі № 922/1605/18 не є в розумінні норм чинного законодавства України виконавчим документом та не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, спірні виконавчі провадження були відкриті державними виконавцями Міжрайонного відділу ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі вступної та резолютивної частини постанови суду.

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та не заперечується представниками сторін та третіх осіб, місцезнаходженням ТОВ "Автоарт ЛТД" є м. Харків, вул. Клочківська, 192 А, офіс 110,; місцезнаходженням ТОВ "Автоарт" є м. Харків, пр. Науки, 54 кв. 54, що відноситься до Шевченківського району м. Харкова. Також, як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ "Автоарт" та ТОВ "Автоарт ЛТД" відсутнє майно в Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова. А отже, зазначені обставини виключають можливість відкриття виконавчих проваджень Міжрайонним відділом ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Тобто, колегія суддів вказує на те, що відкриття виконавчих проваджень у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та ТОВ "Автоарт" Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області є порушенням вимог територіальної підвідомчості, встановлених ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що у виконавчому провадженні № 56786428 як боржником, так і стягувачем, визначено ТОВ "Автоарт ЛТД" (); у виконавчому провадженні № 56776948 як стягувачем, так і боржником, визначено ТОВ "Автоарт" (). Вказане свідчить про невідповідність спірних виконавчих проваджень приписам ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, наявними у справі документами підтверджено, що державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області було здійснено зняття арештів з майна боржника ТОВ "АВТОАРТ ЛТД" () на підставі постанови про зняття арешту з майна іншого боржника ТОВ "АВТОАРТ" (код ЄДПРОУ 33410369) (виконавче провадження № 56776948).

Судом першої інстанції встановлено, що державними виконавцями Міжрайонного відділу ДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчих проваджень № 56776948 та № 56786428 на підставі постанов про зняття арешту з майна (коштів) боржника були вилучені та припинені обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які в свою чергу були внесені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В., в рамках інших виконавчих проваджень № 56638493 та № 56636660, що не відповідає вимогам вищезазначених приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім того, з загальнодоступної інформації, що розміщена на офіційному сайті "Адреси відділів Державної виконавчої служби України", вбачається, наступний графік роботи відповідача: понеділок - четвер з 09:00 годин до 18:00 годин, п'ятниця з 09:00 годин до 16:45 годин, обідня перерва з 13:00 годин до 13:45 годин . Вихідні дні - субота та неділя

Наявними у справі документами (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна) підтверджено, що:

- виконавчі дії щодо припинення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ "Автоарт" були вчинені 13.07.2018 р. о 22:51:51 год.

- виконавчі дії щодо вилучення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ "Автоарт ЛТД" були вчинені 14.07.2018 р. (день тижня - субота).

- виконавчі дії щодо вилучення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ "Автоарт" були вчинені 14.07.2018 р. (день тижня - субота).

Доказів на підтвердження наявності підстав визначених ч. 2 ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано, правомірності проведення виконавчих дій в неробочий час та у вихідний день не доведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вказує на порушення відповідачем також вимог ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження" при проведенні виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 56776948 та № 56786428.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відсутні докази на підтвердження наявності підстав, визначених законом, для можливої передачі виконавчих проваджень, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" № 56638493 та ТОВ "Автоарт" № 56636660, іншому приватному виконавцю або органу держаної служи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем порядку відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова держава і громадянське суспільство повинні гарантувати особі максимальну свободу і вільний розвиток особистості. Досягнення цього потребує, щоб існуючий в державі і суспільстві правопорядок ґрунтувався на певних принципах, передбачених Конституцією і законами країни, зокрема на принципах демократизму, гуманізму, соціальної справедливості, конституційності, законності тощо.

Одним із пріоритетних має бути принцип, за яким ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Тобто держава мусить бути гарантом не лише належної реалізації передбачених Конституцією і законами прав і свобод людини і громадянина, а й неприпустимості не передбачених Конституцією і законами втручання в життя і діяльність особи та примусового впливу на неї, тобто гарантом від свавілля, беззаконня, самоуправства, зловживання та вольових рішень органів державної влади і місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Разом з тим органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм.

Їхня діяльність має бути максимально повно і точно визначена, врегульована, регламентована з тим, щоб упередити можливість з будь-яких причин завдати шкоди особі, суспільству чи державі.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, як зазначається у цій статті, зобов'язані діяти тільки на підставі, в обсязі та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, оскільки їх повноваження, функції, права і обов'язки підпорядковані, зрештою, служінню особі, суспільству і державі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виконавець зобов'язаний, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи постанови про відкриття виконавчого провадження №56776948 від 13.07.2018 року та №56786428 від 16.07.2018 року, а також при прийнятті постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 16.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56786428, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943913 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "АВТОАРТ ЛТД" та постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56776948, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943282 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ "АВТОАРТ" та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26700382 від 19.06.2018 року про арешт нерухомого майна ТОВ "АВТОАРТ", діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надання судом оцінки обґрунтованості та мотивованості таких рішень не є втручанням у здійснення дискреційних повноважень відповідача, оскільки суд при цьому не підміняє орган, який вже прийняв рішення.

Так, як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стосовно судового контролю за дискреційними повноваженнями Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки" (CASE OF DRUЋSTEVNН БLOЋNA PRIA AND OTHERS v. CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. . ); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі "Брайєн проти Об'єднаного Королівства" (CASE OF BRYAN v. UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. .CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі "ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства" (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії" (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Тобто, рішення, прийняте в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав громадян та справедливості, було визнано порушенням Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" адміністративний або парламентський орган може вважатися "судом" у матеріально-правовому значенні цього терміну. Справа заявника розглядалася ВРЮ, яка встановила всі питання факту та права після проведення засідання та оцінки доказів. Вирішуючи справу заявника та виносячи обов'язкове для виконання рішення, ВРЮ, парламентський комітет та пленарне засідання парламенту разом виконували функцію суду.

У рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 року Суд вказує, що судовий орган повинен обґрунтовувати свої дії, вказуючи мотиви своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Тобто, з метою дотримання принципу верховенства права суб'єкти владних повноважень, у тому числі колегіальні, приймаючи рішення владно-управлінського характеру, мають належним чином його мотивувати. Мотивація прийняття рішення суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій має оцінюватися судом при здійсненні контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованості та правомірності відкриття виконавчих проваджень № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та № 56776948 у відношенні ТОВ "Автоарт" з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. у справі № 922/1605/18, правомірності прийняття постанов про зняття арешту з майна (коштів) боржника та припинення та вилучення на їх підставі обтяжень з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відношенні зазначених боржників, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання дій відповідача у спірних правовідносинах протиправними та скасування прийнятих МВДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та № 56776948 у відношенні ТОВ "Автоарт", постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 56786428 у відношенні ТОВ "Автоарт ЛТД" та у виконавчому провадженні № 56776948 у відношенні ТОВ "Автоарт", прийняті необґрунтовано, з порушенням вимог та норм Закону України "Про виконавче провадження", без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, а також без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи (в даному випадку, позивача) і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з використанням повноважень не з тією метою, з якою вони надані.

Таким чином, колегія суддів вказує на обґрунтованість позовних вимог та погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення адміністративного позову АТ "Мегабанк" в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАРТ" та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 по справі № 2040/5964/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя В.О. Бондар
Судді В.А. Калиновський О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 26.11.2018.