Справа № 607/21628/18
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 Справа №607/21628/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з Чех Ю.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (місце знаходження м. Львів, вул. Перферецького, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 665084 від 14 жовтня 2018 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 14 жовтня 2018 року інспектором поліції була винесена постанова серії ЕАВ № 665084 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, йому поставлено у винну те, що він керуючи транспортним засобом марки Toyota Corolla НОМЕР_1, 14.10.2018 року, о 14 год. 55 хв. здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. чим порушив п.8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної розмітки. Вважає вищевказану постанову, незаконною, складеною з порушенням вимог КУпАП та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії поліцейського Гаврак Р.В. при її винесенні протиправними. Зокрема зазначає, що на його вимогу поліцейський у грубій формі відмовився надати йому для огляду відеозапис, яким зафіксовано вчинене правопорушення. Також вказує на те, що в п.9 оскаржуваної постанови у графі «До постанови додаються», взагалі відсутні будь-які дані про докази фото чи відео фіксації, що є грубим процесуальним порушенням. Крім того зазначає, що розгляду справи стосовно нього в розумінні ст.279 КУпАП взагалі не було, що підтверджується даними з оскаржуваної постанови, з якої слідує, що 14.10.2018 року о 14:55 год. ним було вчинено адміністративне правопорушення, а 14.10.2018 о 14:58 год. (п.1) по даній справі вже була винесена постанова. Із зазначеного випливає, що поліцейський Гаврак Р.В. за 3 хв., зумів здійснити низку дій, а саме: виявивши порушення ПДР, зупинити порушника, розпочати розгляд справи, перевірити визначені в ПДР документи, врахувати всі обставини правопорушення, роз'яснити мені права та обов'язки у даній справі, в подальшому прийняти рішення, хоча за 3 хв. фізично не можливо виконати таку кількість дій. Вважає, що поліцейським Гаврак Р.В. розгляд справи взагалі не проводився, тобто мало місце лише формальне складання адмінматеріалів, що є грубим порушенням, Конституційних прав позивача, так і функціональних обов'язків самого поліцейського. Посилаючись на наведене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушень зазначених в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, заяв про неможливість розгляду справи у відсутність їхнього представника не надіслав, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 14 жовтня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Гаврак Р.В. була винесена постанова серії ЕАВ № 665084 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Toyota Corolla НОМЕР_1, 14.10.2018 року, о 14 год. 55 хв. здійснюючи обгін перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. чим порушив п.8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної розмітки. Із змісту позову встановлено, що позивач заперечив обставини викладені у постанові. Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення розмітки проїзної частини доріг. Згідно з положеннями п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Відповідно до вимог Розділу 34 ПДР, 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; Лінію 1.1 перетинати забороняється. Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення правил обгону. Пунктом 14.6 ПДР України передбачено, що обгін заборонений на пішохідних переходах. Позивач стверджує, що не порушував розмітки 1.1. проїзної частини дороги та не здійснював обгін на пішохідному переході. Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач будь-яких доказів на спростування тверджень позивача та підтвердження обставин викладених у постанові не надав. Відповідачем також не надано суду фото та відеоматеріалів, які б підтверджували обставини викладені у постанові. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення І правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів; оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак в порушення вказаних вимог у графі час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення не вказано місце вчинення ОСОБА_2 правопорушення. Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та достовірні докази, які б підтвердили факт порушення позивачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху. В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відтак, суд приходить до висновку, що постанова підлягає до скасування, як така, що винесена без повного з'ясування обставин справи. В силу вимог ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 14 жовтня 2018 року, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (місце знаходження м. Львів, вул. Перферецького, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 жовтня 2018 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 665084 від 14 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак