Справа № 0440/6611/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року Справа № 0440/6611/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Врони О.В.
секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
представника позивача Макаренко Н.А.,
представника відповідача Леонова В.В.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначене на 02 жовтня 2018 року. Останнє судове засідання відбулось 18 жовтня 2018 року.
Такі висновки обґрунтовані тим, що на момент укладення господарських договорів про надання послуг між позивачем та переліченими підприємствами, розрахункові рахунки ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд», які вказані у договорах, на дату їх укладання ще не були відкриті.
До перевірки не були надані заявки ПП «Укрпромцемент» на надання послуг, хоча їх надання виконавцю прямо передбачено умовами договорів із ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд».
Податковим органом за здійсненим аналізом баз даних встановлено, що у ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» відсутні основні фонди та трудові ресурси для фактичного надання послуг в адресу ПП «Укрпромцемент». Також згідно інформації баз даних податкового органу, придбання транспортних послуг, які в подальшому реалізовані в адресу позивача, ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» не здійснювалось.
В ході перевірки перевіряючим не були надані подорожні листи. Надані до перевірки товарно-траснпорті накладні, якими оформлено транспортування товару ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» не містять вичерпної інформації щодо перевезень на замовлення ПП «Укрпромцемент».
11 жовтня 2018 року представником позивача було подано письмову відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте без достатніх на те правових підстав, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву є такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах діючого законодавства. Зокрема, щодо надання заявок на надання послуг, то як вказав представник позивача, такі заявки надавались телефоном, що не суперечить змісту укладених договорів.
Також представник позивача вказав, що підприємство не повинно нести відповідальність за поведінку третіх осіб- своїх контрагентів чи їх контрагентів, так як в податковому праві діє принцип індивідуальної відповідальності.
Представник позивача в судовому засіданні позові вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Згідно висновкам акту, перевіркою встановлено наступні порушення:
- листопад 2016 року на суму 54 865,00 грн.;
- лютий 2017 року на суму 125 572,00 грн.;
- березень 2017 року на суму 27 464,00 грн.;
- травень 2017 року на суму 261 136,00 грн..
Як видно з акту перевірки від 02.02.2018 № 4829/04-36-14-21/36417977 по взаємовідносинам ПП «Укрпромцемент» з ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» перевіркою встановлено, що в порушення п. 44.1. ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ПП «Укрпромцемент» занижено податок на додану вартість на загальну суму 469 034,00 грн., у тому числі у листопаді 2016 року на суму 54 865,00 грн., у лютому 2017 року на суму 125 572,00 грн., у березні 2017 року на суму 27 464,00 грн., у травні 2017 року на суму 261 136,00 грн..
Висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами з огляду на те, що у даних контрагентів відсутні виробничі потужності, трудові ресурси, які необхідні для надання задекларованих послуг, відсутні підтвердження ділової репутації, гарантії виконання зобов'язань, необхідний досвід та інші ознаки комерційної привабливості.
Доводи відповідача щодо неможливості фактичного здійснених господарських операцій між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Нью-Лайт» за період листопад 2016 року ґрунтуються на аналізі правовідносин ТОВ «Нью-Лайт» зі своїм контрагентом - ТОВ «Ломато», а заперечення відповідача проти здійснених господарських операцій між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» за період лютий 2017 року фактично зводяться до аналізу в акті перевірки та відзиві господарської діяльності ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» та господарських правовідносин ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» зі своїм контрагентом - ТОВ «Лопнор».
Суд зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ» , ТОВ «Зоря Трейд» або їх контрагенти.
В свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17 (№ЄДРСР 72343803)
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» і реальність зміни майнового стану першого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі первинних документів.
Досліджуючи взаємовідносини ПП «Укрпромцемент» із ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд», а також факт подальшої реалізації ПП «Укрпромцемент» транспортних послуг, отриманих від вищевказаних контрагентів, судом встановлено, що між ПП «Укрпромцемент» та його контрагентами укладено наступні договори:
- між ТОВ «Нью-Лайт» (виконавець) та ПП «Укрпромцемент» (замовник) 01.10.2016 укладено договір про надання послуг № 1/10-16, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору (п. 1.1. Договору);
- між ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг» (виконавець) та ПП «Укрпромцемент» (покупець) 01.11.2016 укладено договір про надання послуг № 1/11-16, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору (п. 1.1. Договору);
- між ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» (продавець) та ПП «Укрпромцемент» (покупець) було укладено договір поставки № 20/12-2 від 20.12.2016, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця матеріали, в подальшому товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах, передбачених цим договором;
- між ТОВ «Промторг-ОПТ» (виконавець) та ПП «Укрпромцемент» (замовник) 28.04.2017 укладено договір про надання послуг № 28/04-17, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору (п. 1.1. Договору);
- між ТОВ «Зоря Трейд» (виконавець) та ПП «Укрпромцемент» (покупець) 28.04.2017 укладено договір про надання послуг № 4/04-17, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору (п. 1.1. Договору);
- між ПП «Нила» (замовник) та ПП «Укрпромцемент» (виконавець) 01.08.2016 укладено договір № 01/08-16 про надання послуг, відповідно до умов якого (п. 1.1.) передбачено, що Виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору;
- між ПП «Укрпромцемент» (виконавець) та ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» (замовник) 27.01.2016 укладено договір про надання транспортних послуг № 21/01-16, відповідно до умов якого (п. 1.1.) передбачено, що Виконавець зобов'язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а Замовник зобов'язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах даного договору;
- між ПП «Укрпромцемент» (постачальник) та ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» (покупець) 02.08.2015 укладено договір поставки № 07/08-15, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити щебень кварцитний та інші будівельні матеріали.
Позивачем, на підтвердження фактичного здійснення вищевказаних договорів, надані: рахунки-фактури, акти приймання-передачі, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, талони замовника, платіжні доручення, банківські виписки, які повністю відображають зміст та обсяг господарських операцій позивача з ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд», а також факт подальшої реалізації ПП «Укрпромцемент» транспортних послуг, отриманих від вищевказаних контрагентів контрагентам ПП «Нила» (і.к. 39734548) та ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» (і.к. 32448517).
Судом встановлено, що зазначені в акті перевірки від 02.02.2018 року первинні документи, що стали підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме містять назву документа, дату і місце складання, назви підприємств, від імені яких складено документи, відомості про зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону та пункту 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Надані ПП «Укрпромцемент» під час проведення перевірки та під час розгляду адміністративної справи судом документи містять всі передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» реквізити, отже є належним документальним підтвердженням як реальності виконання спірних операцій, так і їх зв'язку з господарською діяльністю платника.
При цьому, суд зазначає, що за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, у даному разі акт приймання-передачі наданих послуг та товарно-транспортна накладна з найменуванням фактично поставлених послуг є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.
Отже, наявні у ПП «Укрпромцемент» акти приймання-передачі наданих послуг та товарно-транспортні накладні, які були надані під час проведення перевірки та досліджені судом, являються достатніми письмовими доказами (первинними документами), що підтверджують виконання замовлених послуг.
Щодо посилання відповідача в акті перевірки та у відзиві на позовну заяву на помилки в датах укладення договорів між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд», що, на думку відповідача, свідчить про штучний (уявний) характер оформлення правочинів, який не опосередкований реальним виконанням операцій, що становить його предмет, слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно господарська операція вважається реальною, яка пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.
Окрім того, судом досліджено та матеріалами адміністративної справи підтверджено, що фактично досліджувані господарські операції між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Нью-Лайт» за період листопад 2016 року мали місце в період з 09.11.2016 року по 22.11.2016 року, тобто в будь-якому разі в період після відкриття розрахункового рахунку ТОВ «Нью-Лайт», про який йдеться у відзиві відповідача (04.11.2016р.), між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» за період лютий 2017 року мали місце в період з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року, тобто в будь-якому разі в період після державної реєстрації ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг» (згідно відзиву відповідача - 06.12.2016р.) та після відкриття розрахункового рахунку ТОВ «Торговий дім «Бест-Торг», про який йдеться у відзиві відповідача (26.12.2016р.), між ПП «Укрпромцемент» та ТОВ «Зоря Трейд» за період травень 2017 року розрахунки здійснювались 29.05.2017 та 01.06.2017, тобто в будь-якому разі в період після відкриття розрахункового рахунку ТОВ «Зоря Трейд», про який йдеться у відзиві відповідача (23.05.2016р.). Стосовно посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність у реєстраційній картці платника податків ТОВ «Промторг-Опт» інформації про відкриття розрахункового рахунку, вказаного у договорі про надання послуг № 28/04-17 від 28.04.2017р. судом встановлено, що 08.06.2017р. між ТОВ «Промторг-ОПТ» (первісний кредитор), ТОВ «Ель Лібро» (новий кредитор) та ПП «Укрпромцемент» (боржник) було укладено Договір № 08/06-17 переуступки права вимоги, відповідно до п.п. 1,2 якого передбачено, що цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною кредитуючої сторони (кредитора), що виникає із Договору про надання послуг № 28/04-17 від 28.04.2017р., укладеного між боржником та первісним кредитором. Первісний кредитор переводить на нового кредитора частину зобов'язань боржника (грошового зобов'язання) у розмірі 820 000,00 грн., що виник на підставі Договору про надання послуг № 28/04-17 від 28.04.2017р. Враховуючи факт укладення вказаного Договору переуступки права вимоги, розрахунки за Договором про надання послуг № 28/04-17 від 28.04.2017р. за перевіряємий період (травень 2017 року) здійснювались на користь ТОВ «Ель Лібро», що підтверджено відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, а, отже, відсутність або наявність розрахункового рахунку, вказаного контаргентом ТОВ «Промторг-Опт» у відповідному Договорі з ПП «Укрпромцемент» не має вирішального значення.
За наведених обставин, ПП «Укрпромцемент» було надано всі документи, які підтверджують фактичний рух активів (а саме: рахунки-фактури, акти приймання-передачі послуг, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, докази оплати тощо).
Стосовно посилання відповідача на не надання з боку ПП «Укрпромцемент» контролюючому органу під час проведення перевірки жодної заявки на надання послуг, про що вказується в акті перевірки, судом встановлено, що, дійсно, згідно п. 3.1. договорів про надання транспортних послуг № 1/10-16 від 01.10.2016р., № 1/11-16 від 01.11.2016р., № 28/04-17 від 28.04.2017р., № 4/04-17 від 28.04.2017р. передбачено обов'язок замовника до початку надання послуг подати виконавцю заявку на надання послуг, у якій зазначити об'єм та місце надання послуг та час перебування. Натомість, у відповідності до п. 2.1. вищезазначених договорів сторонами погоджено, що надання послуг здійснюється виконавцем на підставі заявок, які надаються замовником телефоном не менше як за 12 годин до дати надання послуг. Отже, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що укладеними між сторонами договорами про надання транспортних послуг взагалі не передбачено обов'язкову наявність письмових заявок на надання послуг.
Посилання відповідача на відсутність належної обачності ПП «Укрпромцемент» та не врахування ділової репутації контрагентів судом відхиляються з урахуванням положень ст. 627 Цивільного кодексу України, якою закріплено принцип свободи договору. Згідно з частиною 1 приведеної норми, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, посилання відповідача на нереальність виконання господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Нью Лайт» (і.к. 40418136), ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг» (і.к. 41006255), ТОВ «Промторг-ОПТ» (і.к. 41066969), ТОВ «Зоря Трейд» (і.к. 41068945), а також щодо подальшої реалізації отриманих транспортних послуг контрагентам ПП «Нила» (і.к. 39734548) та ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» (і.к. 32448517), є необґрунтованим.
Суд критично оцінює посилання відповідача на інформацію в інформаційних базах даних, щодо відсутності у контрагентів позивача можливості виконувати роботи (надавати послуги) не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. Аналогічна правова позиція з цього питання також висловлена Верховним Судом в постанові від 15.05.2018 у справі №815/423/17 (№К/9901/4625/17).
При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, власних транспортних засобів, ділової репутації, гарантій виконання зобов'язань, відповідного досвіду.
Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. Вказана позиція суду підтверджена відповідним висновком Верховного Суду (постанова від 27.03.2018 р. у справі №805/92/16-а).
Крім того, відсутність у контрагента необхідних ресурсів та відповідного досвіду для самостійного виконання договірних зобов'язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг).
Як вказав Європейський суд з прав людини в рішення по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (п. 38).
Судом встановлено, що господарські договори між ПП «Укрпромцемент» та його контрагентами ТОВ «Нью Лайт» (і.к. 40418136), ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг» (і.к. 41006255), ТОВ «Промторг-ОПТ» (і.к. 41066969), ТОВ «Зоря Трейд» (і.к. 41068945), ПП «Нила» (і.к. 39734548) та ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія» (і.к. 32448517) відповідають вимогам законодавства, у встановленому законом порядку не визнані недійсними, а на момент вчинення та виконання господарських договорів, укладених між ПП «Укрпромцемент» та вищевказаними контрагентами, останні були належним чином зареєстрованими юридичними особами, які мають право вчиняти правочини, та мали свідоцтва платника ПДВ. Відповідачем як в акті перевірки, так і у письмовому відзиві, а також під час розгляду справи не оспорювався факт наявності належним чином зареєстрованих податкових накладних по всім спірним господарським операціям ПП «Укрпромцемент» з вищевказаними контрагенатами, що становили предмет позапланової виїзної перевірки.
Щодо посилання відповідача у письмовому відзиві на недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних з боку позивача, суд зазначаємо наступне.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Разом з тим, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 06.02.2018 р. у справі № 804/4940/14, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. Окрім цього, за умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.
Також, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 17.01.2018 у справі № 802/537/13-а, відсутність в товарно-транспортних накладних інформації про назви марок автомобілів за наявності інших даних, які ідентифікують автомобіль, та за наявності первинних документів (актів виконаних робіт, видаткових накладних та ін.), які повністю підтверджують факт транспортування товарів, не вказує, що позивачем допущено порушення податкового законодавства, а відсутність печатки вантажоодержувачів на деяких екземплярах товарно-транспортних накладних позивача, який виступав у відповідних правовідносинах замовником, нівелює значення таких як первинних документів, є необґрунтованими. Не спростовують самого факту транспортування вантажу та документального підтвердження такої операції й доводи відповідача про те, що в актах виконаних робіт не зазначено товар, що перевозився контрагентами позивача, автомобілі та місце поставки товару, адже, вимога щодо необхідної деталізації змісту та обсягу господарської операції в акті виконаних робіт не передбачена чинним на час виникнення правовідносин законодавством, а відомості, про відсутність яких в актах виконаних робіт вказував податковий орган, містяться в інших наданих позивачем документах, зокрема в товарно-транспортних накладних, видаткових накладних.
У відповідності до інформації з товарно-транспортних накладних, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що транспортування вантажу здійснювалось наступними транспортними засобами: МАЗ АЕ4749СТ, МАЗ АЕ9900АІ, DAF АЕ6740СІ, DAF АЕ4156СО, DAF СЕ2958АО, DAF АЕ2400НХ, DAF АЕ8526СО, DAF АЕ8499СМ, DAF АЕ8358ЕМ, DAF АЕ4851НЕ, DAF АЕ1971ВВ, DAF АЕ9176НС, КАМАЗ АЕ3552ІВ, КАМАЗ АЕ9216АЕ, КАМАЗ АЕ3464ЕІ, КАМАЗ АЕ2879ВВ, КАМАЗ АЕ8602ВЕ , КАМАЗ АА9258ІК, МАН АЕ6298ЕР, МАЗ ВН3779ЕІ, МАЗ АЕ9404ІА, КАМАЗ АЕ7993СІ, КАМАЗ АЕ6095ЕХ, КАМАЗ АЕ6315ЕХ, КАМАЗ АЕ6315НК, КАМАЗ АЕ6404, КРАЗ 3090, КРАЗ 410-63, КРАЗ АЕ1983, КАМАЗ АЕ9292, та автоприцепами з реєстраційними номерами: АЕ4817ХТ, АЕ2196ХТ, АЕ1052ХР, СЕ7857ХХ, АЕ1197ХТ, АЕ8836ХО, АЕ5155ХТ, АЕ0571ХМ, АЕ5357ХО, АЕ1482ХО.
Як вбачається з пояснень представника позивача, наданих під час розгляду справи, а також пояснень, що містяться у письмовій відповіді на відзив стосовно наявності у товарно-транспортних накладних, засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, заповнення декількох граф «кількість місць», означає, що фактично автомобіль, вказаний у відповідній товарно-транспортній накладній, в один день здійснював декілька перевезень одного і того самого вантажу, в результаті чого в графі «всього» вказується загальна кількість перевезеного вантажу за один день за умови, що перевезення здійснювалось декілька разів за день. Вказане не суперечить вимогам діючого законодавства, а, отже, приймається судом до уваги.
Відповідно до абз. 2 п. 44.6. ст. 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Суд зазначає, що не може бути обмежене право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Право заперечувати щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
Отже, виходячи з вищенаведеного, посилання відповідача у відзиві на те, що платник податків втрачає право на документальне підтвердження показників податкової звітності у разі не надання таких документів під час перевірки, незалежно від причин ненадання, не відповідає діючому законодавству, судовій практиці вищих судових інстанцій та фактичним обставинам справи.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних поставок, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
З урахуванням вищевикладеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів, судом встановлений рух активів від ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» до ПП «Укрпромцемент», таким чином, віднесення позивачем до складу податкового кредиту у періоді, що перевірявся, суми у розмірі 469 034,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Нью Лайт», ТОВ «Торговий Дім «Бест-Торг», ТОВ «Промторг-ОПТ», ТОВ «Зоря Трейд» відповідає вимогам норм чинного податкового законодавства, а використання позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності відповідає характеру його господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду буде складений протягом десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення суду складений 19 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Врона