Справа № 761/14626/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Ганечко О.М.,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10 квітня 2018 року, що прийняте у місті Києві (повний текст складений 13 квітня 2018 року), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання права на пенсію за вислугою років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати право ОСОБА_4 на призначення пенсії за вислугою років;

- зобов'язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України підготувати та направити подання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення ОСОБА_4 пенсії за вислугою років;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію ОСОБА_4 за вислугою років.

До суду першої інстанції 12.12.2017 надійшла заява позивача про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд: визнати право ОСОБА_4 на призначення пенсії за вислугою років та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію ОСОБА_4 за вислугою років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року позов задоволено частково:

- визнано право ОСОБА_4 на призначення пенсії за вислугою років;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію ОСОБА_4 за вислугою років.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для призначення позивачу пенсії відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки Державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 27.02.2017 №вк/695 капітан внутрішньої служби ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 13.01.2005 по теперішній час, з 02.03.2016 на посаді інспектора відділу режиму і безпеки Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (наказ УДПтС України №23 о/с від 02.03.2016 року). Станом на 01.03.2017 вислуга років в календарному обчисленні складає 18 років 00 місяців 01 день, пільгова - 24 роки 09 місяців 02 дні.

Позивач 03.03.2017 звернувся з рапортом до Центрального міжрегіонального управління питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про призначення йому пенсії за вислугою років.

Листом Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 13.03.2017 року №11-1046 надано відповідь, що порушені у звернені питання не належать до компетенції Управління, так як призначення і виплата пенсій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Позивач 31.03.2017 позивач направив лист до ГУПФУ в м.Києві про призначення йому пенсії за вислугою років.

Листом ГУПФУ в м. Києві від 06.04.2017 № 7938/03/Т-603/1 надано відповідь, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закон призначаються після звільнення їх зі служби. Водночас в листі зазначено, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій), затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугою років особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом подаються цими особами до головних управлінь пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи.

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.11.2017 №26934/01 позивача повідомлено про те, що до ГУПФУ в м. Києві від Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшли документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Враховуючи те, що позивач був звільнений зі служби 14.07.2017 та мав на день звільнення 18 років календарної вислуги, відповідачем було прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки визначена Законом календарна вислуга років для призначення пенсії відсутня.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги, норми Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачають пільговий залік вислуги років саме для призначення пенсії

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарні роки та 6 місяців і більше.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» до вислуги років зараховується один місяць служби за сорок днів час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби (підпункт «г» пункту 3).

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Одночасно стаття 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Проаналізувавши викладені норми, колегія суддів дійшла висновку, що в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 22 років та 6 місяців вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 22 календарних років та 6 місяців, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Враховуючи приписи чинного законодавства, у позивача не виникло права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» саме календарної вислуги років, що складала 18 років 00 місяців 01 день.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року по справі №295/6301/17.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції висновки суду не відповідають обставинам справи неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10 квітня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання права на пенсію за вислугою років.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя О.М. Ганечко

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст постанови складений 26.11.2018.