Справа № 477/2258/18
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/2258/18
Провадження 2-а/477/23/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП в Миколаївській області Цікорука Сергія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядового Цікорука С.О., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 586175 від 07 вересня 2018 року, якою він був притягнутий інспектором до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - за обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що правопорушення, записане в оскаржуваній ним постанові він не вчиняв. 07 вересня 2018 року рухаючись по автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» із Миколаєва до м. Одеса на своєму автомобілі НОМЕР_1, він здійснив обгін іншого транспортного засобу, який рухався дуже повільно із швидкістю меншою 30 км/год і з увімкненим аварійним сигналом. Ділянка дороги, де був вчинений обгін, мала дорожню розмітку, яка не мала заборони на вчинення обгону, зустрічні транспортні засоби були відсутні і оглядовість дороги була достатньо хорошою.

Тому звинувачення поліцейських, у вчинені вказаного порушення правил дорожнього руху, є неправомірним і не підтверджено доказами.

Крім того зазначив, що справа була розглянута на місці зупинки, чим порушені положення ст. 283, 258 КУпАП та рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2005, згідно яких розгляд справи за місцем його вчинення повинно проводитися за місцем знаходження органу поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав та просив задовольнити, вказавши, що інспектор поліції не представили будь-яких доказів на підтвердження його вини.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, але ним був представлений відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що 07 вересня 2018 року інспектор патрульної поліції Цікоруком С.О. на автомобільній дорозі М-14 сполучення «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (122 км.) було виявлено порушення

Правил дорожнього руху у виді обгін автомобіля марки "Тoyota Higlander" на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю з перетином вузької суцільної лінії 1.1. Тим самим водій цього автомобіль ОСОБА_1, порушив підпункт б) пункту 14.6 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на місці відносно нього і була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Це підтверджується постановою про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною уповноваженою особою на місці зупинки із дотриманням вимог закону.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи та аргументи представника відповідача, викладені у відзиві, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

07 вересня 2018 року позивач був зупинений на 122-ому км. автомобільної дороги М-14 «Одеса-Новоазовськ-Мелітополь» екіпажем Управління патрульної поліції в Миколаєвській області, до складу якого також входив інспектор Цікорук С.О., за порушення правил дорожнього руху у виді обгону на своєму автомобілі НОМЕР_2, іншого автомобіля на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю.

Інспектором поліції Цікоруком С.О. було на місці події винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії НК № 586175 від 07 вересня 2018 року, якою він був визнаний винним у порушенні підпункту г) пункту 14.6 Правил і він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2

ст. 122 КУпАП - за обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю.

Відповідно до підпункту г) пункту 14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено здійснювати у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

За порушення цього положення Правил передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП - порушення правил обгону.

Позивач не заперечував, що здійснив обгін іншого транспортного засобу на тій ділянці дороги, але вказав, що автомобіль, який він обігнав, рухався зі швидкістю, меншою за 30 км/год, і та ділянка дороги не мала будь-яких обмежень для здійснення обгону, в тому числі мала достатню оглядовість.

Виходячи з того, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1, порушив

пп. г) п. 14.6 Правил, тобто здійснив обгін на ділянці з обмеженою оглядовістю, то вказівку у відзиві представника відповідача на те, що він здійснив обгін з перетином суцільної ліні суд не приймає, так як таке порушення правил йому не ставиться у вину.

В п. 1.10 Правил визначено ряд термінів, в тому числі оглядовість - це об'єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія, а обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів представлено не було.

За загальним правилом, записаним у ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених 78 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В той же час, частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто в даній справі, у якій ОСОБА_1 оскаржує правомірність дій інспектора поліції по винесенню ним постанови про адміністративне правопорушення, обов'язок по доказуванню лежить на останньому.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді здійснення обгону в умовах обмеженої оглядовості, надано не було.

Документи про проведення службової перевірки, здійсненої за скаргою ОСОБА_1, які надані представником відповідача, не можуть, на переконання суду, слугувати доказом на підтвердження правомірності винесеної постанови, оскільки вони складені заінтересованими особами.

Таким чином законність і обґрунтованість винесення відносно ОСОБА_1 постанови, яка ним оскаржується, не була підтверджена.

В той же час, суд не приймає посилання позивача про порушення його прав через розгляд справи на місці зупинки через наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, колегія суддів вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

За викладених обставин, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії НК № 586175 від 07 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня проголошення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, її повний текст був складений 20 листопада 2018 року.

Суддя Р.В. Козаченко