Справа № 826/14619/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування приписів і постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» звернулося до суду із адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- припис від 26.10.2017 року № 51 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- припис від 26.10.2017 року № 52 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- постанову від 30.10.2017 року № 42/1008-23.2/3458 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- постанову від 30.10.2017 року № 43/1008-23.2/3459 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі по тексту - Департамент ДАБІ), на підставі листа Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 26.09.2017 року № 59/3/1-1958нт, на виконання вимог ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 06.10.2017 року № 579, в період із 10.10.2017 року по 23.10.2017 року відносно Комунального підприємства «Управління капітального будівництва», як замовника, та ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», як підрядника, щодо об'єкта будівництва «Реконструкція дороги по вул. Південноукраїнська та вул. Панфіловців з влаштуванням гостьових автомобільних стоянок м. Запоріжжя (коригування)» (далі - об'єкт будівництва) проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За результатами вищезазначеного державного контролю, відповідачем складено акт №185/23.10.2017, згідно з висновками якого встановлено наступні порушення:

- у загальному журналі будівельних робіт у таблиці 2 «Перелік актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій і актів на закриття прихованих робіт» відсутні підписи представників авторського та технічного нагляду;

- на час перевірки відсутні акти на закриття прихованих робіт, а саме: акти на закриття прихованих робіт щодо створення геодезичної розбивочної основи; розбивки і закріплення планового і висотного положення у вісях; ущільнення земельного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу; виконавча схема дорожнього полотна; акти (протоколи) визначень фізико-механічних показників будівельних матеріалів;

- в наданих актах прихованих робіт відсутні посилання на документи, підтверджуючі якість використаних матеріалів, конструкцій, виробів, що свідчить про неналежне ведення виконавчої документації.

- на час перевірки роботи, виконання яких передбачено у підготовчий період, а саме: кронування окремих дерев та корчування пнів, не виконувалися;

- під час виконання будівельних робіт з влаштування дорожнього одягу частини дороги по вул. Панфіловців було підсилено шаром геотекстилю, про що внесено запис у загальному журналі робіт («Укладка геотекстилю від пікету 0+10 до пікету 0+925» від 28 вересня 2017 року). Даний вид робіт не передбачено затвердженими проектними рішеннями. Проектом М2489К-ГТ, лист 2.1/1, передбачено монтаж бортового каменю БР 300.30.18 (100.30.18) на вирівнюючу бетонну основу С12/15 (внесено дані до загального журналу робіт від 04.07-10.2017 та засвідчено актами на прийняття прихованих робіт «Влаштування бетонної основи під бортовий камінь»), але фактично під час влаштування бортового каменю замість бетону використовувалася щебенево-піщана суміш;

- проектом МТ2489К-ПЗ, лист 7, передбачено влаштування карманів з покриттям із сухопресованої плитки h-0.08 см, фактично покриття карманів було виконано з використанням асфальтобетону, що також не було передбачено затвердженими проектними рішеннями;

- в журналі авторського нагляду відсутні зауваження стосовно вищезазначених відхилень від проектних рішень.

Вищезазначені факти свідчать про відхилення від затверджених проектних рішень, Проекту, а саме: шифр МТ2489К, вказане є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», затверджених проектних рішень Проекту, шифр МТ2489К.

Також, вищезазначені факти є порушеннями пункту 7.14, пункту 8.4.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», пункту 21.3, пункту 21.4 ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво».

Так, контролюючим органом, на підставі акту перевірки від 26.10.2017 року складено наступні приписи:

- № 51, яким, з метою усунення виявлених порушень, від позивача вимагалося до 10.11.2017 року привести виконавчу документацію у відповідність вимогам ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво»;

- № 52, яким, з метою усунення виявлених порушень, від позивача вимагалося до 26.11.2017 року привести об'єкт будівництва у відповідність затвердженим проектним рішенням Проекту, шифр МТ2489К.

Крім того, 26.10.2017 року відповідачем складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

30.10.2017 року Департаментом ДАБІ винесено оскаржувані постанови:

- № 42/1008-23.2/3458, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 30 312,00 грн.;

- № 43/1008-23.2/3459, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 75 780,00 грн.

Вважаючи протиправними оскаржувані приписи та постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду справи наявність допущених позивачем порушень містобудівного законодавства була доведена, а тому оскаржувані приписи та постанови, складені відповідачем, є правомірними та не підлягають скасуванню у судовому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного припису Закону Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 року за № 553 затвердив Порядок, яким визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва (далі за текстом Порядок).

Відповідно до п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Права та обов'язки посадових осіб інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пунктах 11, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до пункту 13 цього Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Отже, положення цієї норми визначає комплекс прав суб'єкта містобудування під час здійснення контролю суб'єкта містобудування.

При цьому, суб'єкт містобудування не позбавлений права подавати в суді свої пояснення, зауваження або заперечення до актів перевірки, протоколів, складених інспекцією за результатами перевірки, під час розгляду спору про скасування постанов щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частинами 1-2 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначена Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 (далі по тексту - Порядок № 244).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Архітектор - автор проекту або уповноважена ним особа бере участь у прийнятті в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта архітектури та підписує відповідний акт.

Без підпису архітектора - автора проекту або уповноваженої ним особи такий акт є недійсним.

Згідно з п. 6, 7 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, у разі відмови підрядника виконати роботи з усунення виявлених відхилень генеральний проектувальник письмово повідомляє про це замовнику (забудовнику) та відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття ними заходів згідно із законодавством.

Після прийняття об'єкта архітектури в експлуатацію генеральний проектувальник повинен зберігати примірник журналу авторського нагляду в архіві.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, особи, що здійснюють технічний нагляд, мають право вимагати від підрядника:

1) виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт;

2) зупинення робіт у разі застосування ним матеріалів, деталей, конструкцій та виробів, які не відповідають вимогам нормативних документів;

3) проведення лабораторних випробувань матеріалів і конструкцій щодо їх відповідності сертифікатам якості, а обладнання - технічним (технологічним) паспортам та своєчасного повідомлення їм про такі випробування;

4) усунення відхилень від проектних рішень, недоліків (дефектів) та недоробок і повторного пред'явлення робіт для здійснення технічного нагляду;

5) зупинення виконання:

робіт до оформлення актів огляду прихованих робіт;

будівельно-монтажних робіт у разі виявлення понаднормативної деформації об'єкта або загрози обвалу конструкцій та вжиття невідкладних заходів для запобігання виникненню аварії.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об'єкта, та відмови підрядника їх усунути особа, що здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовнику (забудовнику) і відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 7.14, пункту 8.4.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», на всіх етапах будівництва має бути запроваджена система контролю якості (розділ 8), за результатами якої встановлюється відповідність будівельної продукції вимогам проектної та нормативної документації, що має фіксуватись у виконавчій документації (4.8).

Під час приймального контролю проводиться перевірка якості відповідальних конструкцій та закінчених будівельних робіт, в тому числі прихованих.

Приймання прихованих робіт здійснюється безпосередньо перед виконанням наступних робіт, які їх закривають, про що складається акт за формою, наведеною у додатку В. С.11 ДБН А.3.1-5:2016.

Відповідальні конструкції підлягають прийманню у процесі будівництва до закриття їх подальшими роботами зі складанням акту проміжного прийняття цих конструкцій за формою, наведеною у додатку Г.

Перелік прихованих робіт та відповідальних конструкцій на конкретному об'єкті будівництва, для яких необхідне складання актів, наводиться у робочій документації. Основні види робіт та конструкцій, на які складаються акти, наведено у додатку Н.

В усіх випадках забороняється виконання наступних робіт до підтвердження відповідної якості виконання попередніх прихованих робіт та відповідальних конструкцій.

Приймальний контроль здійснюється за участю представників будівельної організації, технічного нагляду замовника та авторського нагляду (у випадках, передбачених договором про авторський нагляд).

Результати приймального контролю фіксуються в загальному журналі робіт, в актах на закриття прихованих робіт, актах проміжного прийняття відповідальних конструкцій та інших документах - за наявності вимог нормативних документів на конкретні види будівельних робіт.

Згідно з пунктом 21.3, пунктом 21.4 ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво», приймання робіт із складанням актів на закриття прихованих робіт належить здійснювати за такими видами: закріплення траси; створення геодезичної розбивочної основи; розбивка і закріплення планового і висотного положення осей споруд; видалення родючого шару ґрунту, виторфовування, корчування пнів; влаштування уступів на косогорах, укосах існуючих насипів тощо; влаштування основ з геосинтетичного матеріалу під насипами; влаштування водовідведення і дренажів, укріплення русел у водовідвідних спорудах; підготовка основи земляного полотна; спорудження та ущільнення земляного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу; влаштування і ущільнення шарів дорожнього одягу; установка елементів швів розширення і стиснення; установка арматури (при влаштуванні цементобетонних покриттів); установка рейкоформ і копірних струн.

Виконавча виробничо-технічна документація, що складається в процесі виконання і здавання робіт, повинна включати: виконавчі креслення, загальні журнали робіт і авторського нагляду; акти огляду прихованих робіт і проміжного приймання; акт приймання основи під земляне полотно; журнали лабораторного контролю, акти визначень фізико-механічних показників будівельних матеріалів, паспорти, сертифікати на матеріали, що використовуються.

Вищенаведені норми кореспондуються із нормами пунктів 6, 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення:

- ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як зазначено судом першої інстанції, під час розгляду справи представник позивача стверджував, що на час перевірки у Робочий проект по об'єкту будівництва були внесені зміни і позивач, як підрядник, виконав будівельні роботи у відповідності до проектної документації із врахуванням внесених замовником змін. Під час перевірки робоча та виконавча документація, у тому числі загальний журнал робіт та акти на закриття прихованих робіт, які велися на об'єкті під час виконання робіт, знаходилися у розпорядженні інженера підрядника і представниками відповідача не запитувалися.

Щодо виявлених порушень, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови №43/1008-23.2/3459, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, що у всіх складених за результатами перевірки документах мова йде про Проект МТ2489К, однак такого Проекту у дійсності немає, тобто відповідачем при зазначені реквізитів Проекту допущено описку.

Щодо невірного номеру Проекту, а саме: МТ2489К замість вірного МТ2498К, суд зазначає, що вказане дійсно є опискою відповідача, але саме по собі не може свідчити про невірність зроблених останнім висновків. Допущення технічної описки не свідчить про неправомірність дій та висновків.

Посилання позивача на підписання між ним та замовником акту на виконання додаткових робіт, а саме: підсилення влаштування дорожнього одягу частини дороги шаром геотекстилю та покриття карманів з використанням асфальтобетону, суд бере до уваги, але водночас зазначає, що підписання такого акту представниками замовника, проектувальника та підрядника не є доказом недопущення позивачем порушення.

Крім того, зазначений акт не містить основного реквізиту, а саме: дати його складання, а тому він не може бути взятий до уваги як належний доказ, оскільки наявності зазначеного акту на час виконання будівельних робіт та проведення позапланового заходу встановити неможливо.

Щодо посилань позивача на лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09 квітня 2009 року №12/14-382, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

У вказаному листі йде мова про те, що у разі, якщо під час будівництва виникла потреба у виконанні додаткових обсягів робіт, не передбачених затвердженою проектно-кошторисною документацією, складається відповідний акт з визначенням обсягів робіт, погоджується замовником, підрядником та проектною організацією. На підставі зазначеного акту вносяться зміни до проектно-кошторисної документації з подальшим її перезатвердженням в установленому порядку.

Між тим, акт на виконання додаткових робіт, наявністю якого представник позивача обґрунтовує правомірність своїх дій, не містить дати його складання та підписання, що, у свою чергу, унеможливлює встановлення факту наявності його на час виконання будівельних робіт та проведення перевірки відповідачем.

Крім того, позивачем не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції факту внесення змін до проектно-кошторисної документації, у зв'язку із підписанням вказаного вище акту з подальшим її перезатвердженням в установленому порядку. Принаймні наявні у матеріалах справи копії проектно-кошторисної документації про внесення відповідних змін до неї не свідчать.

Щодо порушень ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», виявлення яких стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови № 42/1008-23.2/3458, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, що на час проведення перевірки робоча та виконавча документація не надавалася, адже знаходилася у розпорядженні інженера підрядника.

Однак, вказані твердження не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки, як зазначено в акті перевірки, під час проведення позапланового заходу були присутні заступник головного інженера підрядника ОСОБА_6, головний інженер проекту ОСОБА_7 та начальник виробничого процесу замовника ОСОБА_8 Вказаними особами до перевірки надана відповідна документація, а письмових зауважень до акту перевірки та самої перевірки останніми не висловлено. Від підпису та отримання акту перевірки вказані особи відмовилися.

Проте, фактів, які б свідчили про зазначення в акті перевірки недостовірних даних чи невідповідність обставинам справи ані переліченими вище особами, ані позивачем не наведено.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що оскаржувані приписи та постанови, складені відповідачем, є правомірними, а тому є такими, що винесені у відповідності до норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, надано обґрунтовані доводи прийняття оскаржуваних приписів та постанов, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2018.

v