Справа № 200/11533/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р. Справа№200/11533/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», між тим відповідачем прийнято рішення 25.07.2018 року про відмову в призначенні пенсії, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 07.04.1982 року по 31.10.2003 року.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки в підтвердження стажу надав і трудову книжку, і інші необхідні документи, зокрема архівну довідку щодо спірного періоду роботи.

Вважав, що рішенням відповідача порушене його право на пенсію.

У звязку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.07.2018 року щодо відмови у врахуванні при призначенні пенсії піль гового стажу за період з 07.04.1982 року по 31.10.2003 року.

- зобовязати Костянтинівсько-Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати довідку про пільговий стаж від 14.05.2014 року №209/1, що видана архівною установою, та призначити йому пе нсію за віком на пільгових умовах з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що 24.05.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.07.2018 року в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи.

Рішення мотивовано тим, що страховий стаж заявника складає 39 років 00 місяців 01 день, в тому числі пільговий стаж по списку № 2 - 00 років 00 місяців 00 днів.

Відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 07.04.1982 року по 31.10.2003 року оскільки записи у трудовій книжці БТ-І № 7348144 не містять необхідної інформації для зарахування періодів роботи до пільгового стажу, тобто не відображена зайнятість протягом повного робочого дня, а в наданій довідці архівної установи від 14.05.2014 року № 209/1 відсутні дані про зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Також зазначено, що по даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування відомості щодо наявного пільгового стажу відсутні.

Зроблено висновок, що записи в трудовій книжці та архівна довідка підтверджують лише загальний страховий стаж роботи 39 років 00 місяців 01 день.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є, зокрема зайнятість особи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, та наявність атестації робочих місць.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Орган Пенсійного фонду України не зарахував спірний період з 07.04.1982 року по 31.10.2003 року до пільгового стажу виходячи з того, що ні трудова книжка позивача, ні архівна довідка не підтверджують пільговий характер роботи.

Відповідно до трудової книжки позивача протягом спірного періоду він працював у тресті «Горлівськвуглебуд», який згідно з наказом від 08.10.1996 року №45 перетворений у ДВАТ «Трест Горлівськвуглебуд», яке згідно з наказом від 07.06.2000 №26 реорганізовано в обєднане шахтоуправління №1 ДВАТ «Трест Горлівськвуглебуд», яке згідно з наказом від 06.6.2001 року №263 реорганізовано в ДВАТ «Шахтобудівельне управління № 1» - дочірнє підприємство ВАТ «Державна холдингова компанія «Трест Горлівськвуглебуд», а саме:

07.04.1982 року позивач прийнятий майстром будівельної ділянки (наказ від 07.04.1982 року №33к);

16.11.1984 року переведений на посаду прораба будівельної ділянки (наказ від 16.11.1984 року №143);

30.04.2002 року переведений на посаду старшого виробничого робіт (наказ від 30.04.2002 року №81);

10.04.2003 року переведений на посаду провідного інженера-технолога з правами начальника виробничо-економічного відділу (наказ від 10.04.2003 року №30);

31.10.2003 року звільнений з посади (наказ від 31.10.2003 року №65/к).

В довідці архівної установи приватного підприємства «Приват архів» від 14.05.2014 року № 209/1 відображені відомості аналогічні тим, що містяться в трудовій книжці позивача, а саме періоди роботи позивача на вказаних посадах з посиланням на відповідні накази; міститься інформація про реорганізацію підприємства, де працював позивач.

Також в пенсійній справі містяться накази про результати атестації робочих місць від 30.08.1996 року №42, від 27.08.2001 року №94.

Разом з тим, ні трудова книжка позивача, ні вказана архівна довідка, не містять записів про характер виконуваної роботи, а саме зайнятість позивача повний робочий день на відповідних посадах, яка є однією з умов призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Оскільки трудова книжка позивача не містить записів про характер виконуваної роботи, і при цьому позивачем щодо вказаного питання не додержаний Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (не надано уточнюючу або архівну довідку про характер виконуваної роботи - зайнятість повний робочий день на відповідних посадах), тому орган Пенсійного фонду України правомірно не зарахував вказаний спірний період до пільгового стажу, що дає йому право на пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим позивач не позбавлений права на призначення такої пенсії за умови надання уточнюючої або архівної довідки про характер виконуваної роботи - його зайнятість повний робочий день на відповідних посадах.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України правомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Субєкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року сплату судового збору в сумі 704,80 грн. за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при відмові в задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню з позивача в дохід державного бюджету.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (85113, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (85113, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, розрахунковий рахунок: 6001, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації 22030106) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 28 листопада 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.