Справа № 809/809/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1909/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Скільським І.І., час ухвалення судового рішення 11 год 13 хв у м. Івано-Франківську, час складання повного судового рішення 17 вересня 2018 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним проведення документальної позапланової перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

20.08.2018 ОСОБА_1 до суду було подано заяву про стягнення судових витрат та докази здійснення нею судових витрат, пов'язаних з розглядом справи №809/809/18. До заяви додано належним чином засвідчену копію договору про надання правової допомоги від 07.05.2018, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 07.05.2018, копію адвокатського запиту, акт приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 17.08.2018 та копію дубліката квитанції від 10.05.2018.

Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалась тими особами, які одержали за це плату та їх сплата підтверджується фінансовими документами. Самі лише докази укладення угоди про надання такої допомоги та її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат. Тому просить скасувати додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Яремака Т.І., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, у травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним проведення відповідачем щодо неї документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлені актом перевірки №590/09-19-13-07/НОМЕР_1 від 23.06.2017, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими їй було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, військовий збір та застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн у зв'язку із збільшенням грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 адміністративний позов було задоволено повністю.

Однак, під час прийняття рішення по даній справі судом не повністю вирішено питання про судові витрати, зокрема, щодо витрат, пов'язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу, а тому ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою.

Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено здійсненні нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, а тому такі витрати слід стягнути на її користь. Щодо додаткової винагороди в розмірі 3000,00 грн за позитивний результат розгляду справи №809/809/18, суд першої інстанції відмовив, вказавши, що вказані витрати не є витратами на правничу допомогу в розумінні КАС України, а є винагородою клієнта адвокату, яка не підлягає відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Саме в цій частині судове рішення сторонами не було оскаржене.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою та третьою статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У разі задоволення позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 вказаної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ст.134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 07.05.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Романа Волосянка» було укладено договір про надання правової допомоги № 08/05-2018.

Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 07.05.2018 №08/05-2018 визначено порядок оплати винагороди (гонорару) адвокатського бюро «Олени Колеснік «Фактум» за надання правової допомоги.

Додатком №1 від 14.12.2017 до договору про надання правової допомоги № 52/17 від 14.12.2017 визначено порядок оплати винагороди (гонорару) адвокатського бюро «Олени Колеснік «Фактум» за надання правової допомоги. Вартість послуг за даним договором складає : консультація первина - 700 грн, повторна - 500 грн; вивчення проблеми, аналіз документів і законодавства, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору : погодинна оплата - 800 грн; збір (витребування) доказів : підготовка та подача адвокатського запиту, підготовка та подача заяв про витребування, долучення доказів - 400 грн; ознайомлення з матеріалами справи : тривалістю до 30 хв - 250 грн, тривалістю понад 60 хв - 500 грн; представництво інтересів у суді першої інстанції : підготовка та подача позовної заяви - 4000 грн, підготовка та подача заяв - 800 - 1500 грн (в залежності від складності), участь в судовому засіданні - 700 грн/год (незалежно від тривалості часу), додаткова винагорода за позитивний результат розгляду справи : ухвалення судового рішення про задоволення позову - 3000 грн. Пунктом 4.1 Угоди визначено, що оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється - аванс 1000,00 гривень, протягом десяти днів з дня укладення договору, решта суми - протягом десяти днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги). Сплата узгодженої сторонами суми (гонорару) здійснюється Клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Бюро, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару(п.5 Угоди).

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги ) від 17.08.2018, Бюро надані Клієнту послуги (професійної правничої допомоги) у розглядуваній судом справі. Загальна вартість наданих послуг становить 18 000,00 грн, оплачено аванс 1000,00 грн, до оплати 17 000,00 грн, з них додаткова винагорода за позитивний результат розгляду справи № 809/809/18, ухвалення судом рішення про задоволення позову - 3000,00 грн.

Грошові кошти в сумі 1 000 грн за правову допомогу згідно договору №08/05-2018 від 07.05.2018 (аванс) сплачено позивачем згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 10.05.2018 та 2000 грн сплачено за правничу допомогу згідно договору №08/05-2018 від 07.05.2018, що підтверджується меморіальним ордером від 11.09.2018.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підтвердження позивачем здійснених нею витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000 грн.

Частиною першою статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеної процесуальної норми, суд не надає правової оцінки іншим обставинам, які були встановлені судом першої інстанції та не охоплені доводами апеляційної скарги, зокрема, щодо відшкодування інших витрат понесених позивачем на правову допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване додаткове рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року по справі № 809/809/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 26.11.2018.