Справа № 806/1540/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1540/18 Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

23 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року (повний текст судового рішення складено 18.04.2018 року, м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції, треті особи: Державне підприємство "Сетам", Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державному підприємству "Сетам" приміщення АДРЕСА_1;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо припинення реалізації вказаного приміщення, у спосіб проведення електронних торгів, шляхом направлення ДП "Сетам" постанови про відкликання з реалізації приміщення АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила, що є власником 1/2 нежитлового приміщення АДРЕСА_1. З інформації, розміщеної на сайті біржі електронних торгів "Сетам", стало відомо, що вказане примішення передано на реалізацію відповідачем. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними і такими, що суперечать законодавству щодо захисту права приватної власності, оскільки вона не є боржником у жодному виконавчому провадженні.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі і призначено справу до розгляду. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції (вул. Гната Юри,9, м. Київ, 03148, ) щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державному підприємству "Сетам" (вул.Стрілецька,4-б, м. Київ, 01001, 39958500) 1/2 частини приміщення АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2933. Зупинено реалізацію арештованого майна - 1/2 частини приміщення АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2933.

В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції третя особа по справі Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року в частині задоволених вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної карги Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" мотивує тим, що на час проведення дій примусового характеру в тому числі накладання арешту на спірне майно, опис його та оформлення документів на реалізацію, державним виконавцем, проводилось у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та існування правових підстав щодо належного спірного майна боржнику на праві власності. Однак, позивач придбала спірне майно вже після проведення відповідних дій виконавцем- 06.12.2017 року. А тому дії державного виконавця, в частині передачі спірного майна на реалізацію є законними та відповідають встановлених вимог Закону.

Крім того, 27 листопада 2017 року на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі №296/3598/17, ОСОБА_4 було зареєстровано за собою право приватної власності на 1/2 частину нежилого приміщення АДРЕСА_1. Та в подальшому, 06.12.2017 року, остання на підставі Договору купівлі-продажу №2933 продала ОСОБА_2 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 Таким чином, на підставі рішення суду від 31.10.2017 року у справі №296/3598/17(яке не набуло законної сили та в подальшому було скасоване), ОСОБА_5 незаконним шляхом набула право власності.

Разом з тим, право власності ОСОБА_2 на частку в об'єкті спірного нерухомого майна не було зареєстроване до моменту державної реєстрації іпотеки та вчинення державним виконавцем дій примусового характеру в тому числі вчинення дій щодо реалізації арештованого та описаного майна є правомірними (на їх вчинення).

23.11.2018 року під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції Акціонерне товариство "УкрСиббанк" заявило клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №761/21378/18 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. про визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та у справі № 826/11522/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Комунального підприємства "Центру державної реєстрації" про зобов'язання вчинити дії (поновлення записів заборони щодо іпотечного майна, що перебуває в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк"), оскільки рішення прийняте по даній справі № 806/1540/18 унеможливить виконання рішення у вище наведених справах за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк".

Клопотання третьої особи про зупинення провадження по справі судом апеляційної інстанції залишено без задоволення як безпідставне та таке, що не перешкоджає розгляду даної справи № 806/1540/18, що стосується перевірки правильності дій та рішення органу Державної виконавчої служби під час виконання судових рішень.

Колегія суддів, заслухавши представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2017, сформованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Грек А.В. на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2933, виданого 06.12.2017, ОСОБА_2 набула права власності на 1/2 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 175,5 кв.м (а.с.10).

На підтвердження права власності позивачем надано копію договору купівлі-продажу № 2933 від 06.12.2017 1/2 частини вказаного нежилого приміщення (а.с.11-14). Оригінали вказаних документів оглянуті судом першої інстанції в судовому засіданні.

Листом ДП "Сетам" від 12.01.2018 № 419/18-18-18 відповідача, ПАТ "УкриСиббанк" та ТОВ "Ректайм" повідомлено про реалізацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 173,9 кв. м предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів, реєстраційний номер лота 259989. Днем проведення торгів визначено 9 лютого 2018 року о 09:00, початкова ціна продажу майна становить 2333089,00 грн (а.с.15).

З метою захисту своїх прав, 01.02.2018 ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про негайне винесення постанови про зняття арешту з майна та направлення її ДП "Сетам" для припинення електронних торгів та зняття з реалізації вказаного приміщення (а.с.16-17).

Оскільки жодних дій щодо припинення реалізації вказаного приміщення відповідачем не здійснено, позивач звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо посилання представника відповідача на пропуск позивачем 10-денного строку звернення до адміністративного суду судова колегія зазначає.

Статтею 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб'єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб'єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно зі ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Таким чином судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що строки на звернення з позовом, передбачені ст.287 КАС України не підлягають застосуванню, оскільки ОСОБА_2 не є учасником виконавчого провадження або особою, яка залучається до проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи слідує, що з позовом ОСОБА_2 звернулася 23 березня 2018 року. 01.02.2018 ОСОБА_2 зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту з майна (а.с.17-18). Відповіді на дану заяву позивач не отримала. А тому строк на звернення до суду з позовом згідно статті 122 КАС України позивачем не пропущено. Інших доказів пропуску строку звернення до суду з адміністративном позовом відповідачем не надано.

Щодо протиправності дій Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції, які полягають у передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державному підприємству "Сетам" приміщення АДРЕСА_1 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно зі ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 1404-VIII, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 1404-VIII) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п'ять робочих днів після накладення арешту.

Згідно ст.61 вказаного Закону реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом п.1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (далі - Порядок № 2831/5) передбачено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження"), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Таким чином аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що відповідач з метою реалізації завдань в межах виконавчого провадження на примусову реалізацію може передати майно, яке належить боржнику, і яке арештоване у порядку, визначеному Законом.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, старший державний виконавець Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Домбровський Р.А., зазначив, що 03.08.2017 державним виконавцем Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54435769 з примусового виконання наказу Господарського суду м.Києва № 910/8301/16 від 23.11.2016 про стягнення з ТОВ "Ректайм" на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 2642627,59 грн. 05 вересня 2017 державним виконавцем було описано та арештовано майно боржника, а саме нежиле приміщення АДРЕСА_1, літера "А" та належить на праві власності боржнику.

Судом встановлено, і не заперечується особами, які беруть участь у справі, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 р. (справа № 296/3598/17) відмовлено у задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Ректайм" до ОСОБА_4 про розірвання договору. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Ректайм", Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" про визнання права власності на частку у розмірі 50% ідеальної долі об'єкту нерухомого майна та визнання недійсними договорів іпотеки задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на частку у розмірі 50% ідеальної долі Об'єкту нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір іпотеки від 26.08.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" та акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк"), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3155. Визнано недійсним договір іпотеки від 29.05.2008, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" та акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк"), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2368.

Знято арешт із майна, а саме: з нежилого приміщення АДРЕСА_1, що накладений постановою старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Колодчука С.В. від 03.08.2017 р. ВП № 54435769 про арешт майна боржника, а також постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Колодчука С.В. від 05.09.2017 р., що винесена в межах виконавчого провадження № 54435769, та виключено нежиле приміщення АДРЕСА_1 з постанови опису та арешту майна (коштів) боржника ВП № 54435769 від 05.09.2017 (а.с.107-111).

Разом з тим відповідач зазначив, що оскільки вказане рішення суду не набрало законної сили та оскаржувалося в апеляційному порядку, державним виконавцем не було винесено постанови про зняття арешту. Однак, 1/2 частина майна боржника була перереєстрована на ОСОБА_4, котра в свою чергу згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2017 продала ОСОБА_2

Судом встановлено, що рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі № 296/3598/17 набрало чинності 13.11.2017 (а.с.111 зв.).

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексний номер витягу : 105562602) свідчить, що 27 листопада 2017 року на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі № 296/3598/17 припинено обтяження відносно нежилого приміщення АДРЕСА_1, застосованого на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54435769, виданого 03.08.2017, Святоршинським РВДВС м.Київ. Відомості внесено до реєстру 29.11.2017 (а.с.105-106).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексний номер витягу : 106035495) 27 листопада 2017 року на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі № 296/3598/17 припинено обтяження відносно нежилого приміщення АДРЕСА_1, застосованого на підставі договору іпотеки, серія та номер: 3155, виданого 26.08.2008 приватним нотаріусом Кияшко А.В. Відомості внесено до реєстру 04.12.2017 (а.с.103-104).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексні номери витягів : 106032552, 106031017) 04 грудня 2017 року на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі № 296/3598/17 припинено обтяження та іпотеку відносно нежилого приміщення АДРЕСА_1, застосованого на підставі договору іпотеки, серія та номер: 2368, виданого 29.05.2008 приватним нотаріусом Кияшко А.В. Відомості внесено до реєстру 04.12.2017 (а.с.96-97, 101-102).

27 листопада 2017 року на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року у справі № 296/3598/17 за ОСОБА_4 було зареєстровано право приватної власності на 1/2 частку нежилого приміщення АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексний номер витягу : 106048921) (а.с.98).

06 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 1/2 частину нежилого приміщення АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2933 від 06.12.2017 (а.с.11-14).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року поновлено ПАТ "Комерційний Банк "УкрСиббанк" строк на апеляційне оскарження рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року та зупинено дію оскаржуваного судового рішення (а.с.112-113).

05 лютого 2018 постановою апеляційного суду Житомирської області рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Ректайм", публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання права власності на частку у розмірі 50% ідеальної долі об'єкту нерухомого майна, визнання недійсним договорів іпотеки та зняття арешту з майна скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні даних вимог (а.с.114-120).

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі (а.с.121). Згідно роздруківки скріншоту на офіційному веб-порталі біржі електронних торгів "Сетам" розміщено інформацію про лот за реєстраційним номером 259989, передано на реалізацію нежитлове приміщення АДРЕСА_1, арешт нерухомого майна № 21724230 на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54435769, виданий 03.08.2017 Святошинським РВ ДВС м.Києві (а.с.65-70).

Інформація з офіційного веб-порталу біржі електронних торгів "Сетам" свідчить, що 14 березня 2018 розміщено інформацію про лот за реєстраційним номером 269727 (уцінено лот № 259989), продовжується реалізація нежитлового приміщення АДРЕСА_1, арешт нерухомого майна № 21724230, на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54435769, виданий 03.08.2017 Святошинським РВ ДВС м.Києві (а.с.122-127).

Письмові пояснення щодо позову третьої особи - державного підприємства "Сетам" підтверджують, що вказане нежитлове приміщення передано на реалізацію (електронні торги) згідно заявки відповідача, номер виконавчого провадження № 54435769 де стягувачем є ПАТ "УкрСиббанк", а боржником ТОВ "Ректайм", відомості про чинні обтяження - арешт майна боржника, на підставі постанови ВП № 54435769 від 03.08.2017 (а.с.83-88).

Згідно додатку до заявки зазначено, зокрема, копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с.89).

В порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що державний виконавець у відповідності до ст.48 Закону № 1404-VIII проводив перевірку майнового стану боржника - ТОВ "Ректайм", не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, та пересвідчився в тому, що на момент передачі документів на реалізацію вказаного приміщення, боржнику ТОВ "Ректайм" належало усе нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Згідно п.п.1-2 розділу ІІ Порядку № 2831/5 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема, відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

Пунктом 3 вказаного розділу Порядку передбачено, що державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження"); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Статтею 50 Закону № 1404-VIII передбачено підстави звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна фізичної особи.

Так, звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

В даному випадку відповідачем не надано суду доказів того, що позивач ОСОБА_2 є боржником у будь-якому виконавчому провадженні та на її нерухове майно звернено стягнення у вигляді арешту, з підстав, передбачених статтями 50, 56, 61 Закону № 1404-VIII.

Крім того судова колегія зазначає, що зазначеними вище по постанові обставинами спростовуються доводи особи, що подала апеляційну скаргу щодо того, що право власності позивачем набуто на підставі рішення, ке не набрало законної сили та у спосіб не визначений законодавством.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що заявка на реалізацію арештованого майна - нежитлового приміщення АДРЕСА_1, містила відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) та до неї додано копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень нерухомого майна, яке належить боржнику, як того вимагають п.п.2-3 розділу ІІ Порядку № 2831/5.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у запереченнях від 12.04.2018 за вих. № 54435769 (а.с.49-51, 55).

З огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів 1/2 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії, які полягають у припиненні реалізації вказаного приміщення, у спосіб проведення електронних торгів, шляхом направлення ДП "Сетам" постанови про відкликання з реалізації приміщення АДРЕСА_1 слід зазначити наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 відповідно до умов статті 15.Ь Статуту Ради Європи, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 2 розділу X Порядку № 2831/5 передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Частиною 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд не погоджується з позивачем, що належними способом захисту порушеного його права буде зобов'язання відповідача вчинити дії щодо припинення реалізації вказаного приміщення, у спосіб проведення електронних торгів, шляхом направлення ДП "Сетам" постанови про відкликання з реалізації приміщення.

Доказів щодо недійсності договору купівлі-продажу від 06.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2933, суду не надано.

Таким чином з урахуванням наведеного та з метою захисту права приватної власності позивача, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності зупинення реалізації арештованого майна - 1/2 частини приміщення АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2933.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державному підприємству "Сетам" 1/2 частини приміщення АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належало задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2018 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.