Справа № 806/2144/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Житомир справа № 806/2144/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з травня 2015 року по червень 2016 року, згідно довідок військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та листа командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії призначеної за період з 16.07.2016, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого виплачується пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з травня 2015 року по червень 2016 року, згідно довідок військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та листа командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач указував, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не включило до суми додаткових видів грошового забезпечення для нарахування йому пенсії, виплачених йому за період з травня 2015 року по червень 2016 року сум отриманих ним щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що мали бути також враховані до розміру грошового забезпечення, згідно зі ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача прибув до суду позов підтримав у повному обсязі, подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача прибув до суду, позов не визнав, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також відповідачем направлено до суду відзив, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило частину вимог за період з 16.07.2016 по 31.03.2018 залишити без розгляду та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за період з 01.04.2018 у зв`язку з безпідставністю і необґрунтованістю. На думку відповідача, вимоги позивача щодо включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та премії суперечить законодавству, а саме вимогам ч. 3 ст. 43 Закону № 2262. Також, посилаючись на висновки рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4рп/2015, відповідач зазначав, що до додаткових видів грошового забезпечення належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Представник третьої особи до суду не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2016 № 137 майора ОСОБА_1 , заступника командира роти матеріального забезпечення з озброєння військової частини НОМЕР_1 високомобільних десантних військ Збройних Сил України, звільненого у запас згідно наказу ТВО першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 13.07.2016 № 233 (по особовому складу), виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15 липня 2016 року.

З 01 вересня 2016 року позивачу перерахована пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія призначена на підставі заяви позивача, грошового атестату серії ЗУ № 370289 та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які виплачені з 01.08.2015 по 30.07.2016 від 03.10.2017 № 790, в яких відсутні суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.

У березні 2018 р. військовою частиною НОМЕР_1 видано позивачу довідку про виплачене грошове забезпечення за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.08.2015 по 30.06.2016 № 171 від 03.03.2018.

Зі змісту вказаної довідки слідує, що за період з серпня 2015 року до червня 2016 року позивачу було виплачено, зокрема: щомісячну додаткову грошову винагороду; грошову допомогу на оздоровлення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань; додаткову премію, при нарахування та виплаті яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Військова частина НОМЕР_2 в листі від 27.02.2018 повідомила про виплату позивачу грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, з яких сплачено єдиний соціальний внесок. Інші одноразові види грошового забезпечення не нараховувалися.

Отримавши вказані довідки, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив провести нарахування та виплату йому призначеної пенсії.

Листом від 23.04.2018 № К-1978 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відсутні. Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області мотивована тим, що вказані виплати не мають систематичного характеру, залежить від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії, згідно Закону.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У преамбулі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (зі змінами та доповненнями) закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №2262-XII) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова № 393), пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Між тим, абзацом першим частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок. При цьому розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Судом установлено, що в період проходження позивачем військової служби, в тому числі в період з серпня 2015 року по червень 2016 року, структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців були установлені та затвердженні постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 1294 від 07.11.2007 (зі змінами та доповненнями).

У додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 наведені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів (щомісячні та одноразові). Зокрема, до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: одноразова допомога на початкове обзаведення; винагорода за тривалість безперервної військової служби; одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за № 638/15329 (далі - Інструкція).

Частиною першою статті 10-1 Закону №2011-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

В силу приписів підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 (зі змінами та доповненнями) керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Правила виплати грошової допомоги для оздоровлення та Правила виплати матеріальної допомоги наведені у розділі XXX та XXXIII, відповідно, Інструкції.

Згідно зі п. п. 30.1, 30.3 розд. ХХХ Інструкції, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

У свою чергу п.п. 33.1, 33.3 розд. XXXIII Інструкції визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Отже, зазначені виплати є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які, відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

У постанові Верховного суду України від 10 березня 2015 р. по справі № 21-70а15 вказано, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з цим суд ураховує, що Кабінет Міністрів України постановою від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161, встановив для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду.

Постійний характер допомоги визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.

Порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди в період проходження позивачем військової служби було визначено до 16.12.2016 - Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 N 595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 N 825).

За змістом указаних нормативних актів, щомісячна додаткова грошова винагорода носить реальний та постійний характер та відповідає ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Верховний Суд України в постанові від 20.10.2015 у справі №21-2942а15 дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

У контексті наведеного суд відмічає, що перед звільненням позивачу були нараховані та виплачені щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, про що свідчить довідка командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та лист командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281.

Таким чином, нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової премії, з яких сплачено єдиний соціальний внесок, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, підлягають обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року по справах № 335/2071/15-а та № 346/2949/17; від 14 березня 2018 року у справі № 272/963/17.

При цьому, за наслідками зіставлення характеру спірних правовідносин та правових ситуацій, на підставі яких була сформульована вказана вище правова позиція Верховного Суду України, яка на даний час підтримана Верховним Судом, та змісту спірних правовідносин у справі, що розглядається, судом не встановлено достатніх та належних мотивів, що дають право відступити від правової позиції, викладеної у вищевказаних рішеннях Верховного Суду України та Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача, в листі від 23.04.2018, на відсутність підстав для врахування до складу грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової премії, які зазначені у довідці від 03.03.2018 № 171 та листі від 27.02.2018 № 281, є безпідставними.

Відтак, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області не проведенням позивачу перерахунку пенсії з урахуванням всіх вищезазначених складових порушено гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення, яке має бути відновленим.

Одночасно суд указує, що посилання відповідача у відзиві на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4рп/2015 є безпідставним, оскільки вказане рішення стосується порядку перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, а не порядку призначення пенсії, зокрема - видів грошового забезпечення, з яких вона розраховується.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи, а також з метою повного захисту прав позивача, суд визнає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у врахуванні у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової премії за період з травня 2015 року по червень 2016 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та лист командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281.

Стосовно періоду перерахунку пенсії, то суд ураховує таке.

Частиною другою статті 51 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

За наведених обставин, а також ураховуючи те, що при призначенні пенсії відповідачу не було відомо про обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії позивача, суд приходить до висновку, що перерахунок і виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з врахуванням виплачених сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 квітня 2018 року.

Таким чином, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2018, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, щомісячну грошову винагороду згідно Постанови Кабінету міністрів України від 22.09.2010 №889, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та лист командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281та вплатити недоплачену пенсію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що позов необхідно задовольнити частково.

В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у врахуванні у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, одноразової премії за період з травня 2015 року по червень 2016 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та лист командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2018, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, щомісячну грошову винагороду згідно Постанови Кабінету міністрів України від 22.09.2010 №889, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 171 та лист командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2018 № 281 та вплатити недоплачену пенсію.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича,7, м. Житомир, 10003, код ЄРПОУ 13559341) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко