Справа № 820/3876/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2018 року

Київ

справа №820/3876/16

адміністративне провадження №К/9901/66160/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 18.10.2018 у справі №820/3876/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРН» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Київської області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи - Державна казначейська служба України, Державна фіскальна служба України, про зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

20.11.2018 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, яка, однак не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки всупереч приписів частини четвертої цієї статті, до неї не додано документ про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи (подано шість копій за наявності семи учасників справи).

Разом з тим, у касаційній скарзі відповідач порушує питання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на обмежене фінансування видатків бюджету, призначених для цієї мети.

Так, згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Втім, відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб'єкт владних повноважень й, до того ж, є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі, щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього 2018 бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору на підставі кошторису, а у разі його відсутності проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору і виконання інших грошових зобов'язань.

В той же час, за приписами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

У відповідності до статті 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведеними правовими нормами законодавства встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За вказаних обставин, клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позовна заява подана юридичною особою у 2016 році та, з урахуванням уточнених позовних вимог, містила чотири вимоги немайнового характеру (зобов'язати Департамент реєстрації Харківської міської ради скасувати запис про відсутність за місцезнаходженням в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.07.2015 №0038639 та відновити відомості про місцезнаходження TOB «ОБЕРН»; скасувати рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м.Києва про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість TOB «ОБЕРН» від 29.07.2015 № 287/26-50-11-01-27; - визнати протиправними дії ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва щодо розірвання договору електронної звітності односторонньому порядку та зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва відновити такий договір; - зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва відновити показники в системі електронного адміністрування ПДВ TOB «ОБЕРН» щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/ або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 12 742 957, 00 грн., відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних).

За змістом підпункту першого пункту третього частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2016 встановлена на рівні 1378 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду цієї касаційної скарги становить 11024 гривень (1378 гривень*4*200 відсотків).

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; код банку отримувача (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207; призначення платежу - 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з положеннями частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 169, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 18.10.2018 у справі №820/3876/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРН» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Київської області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи - Державна казначейська служба України, Державна фіскальна служба України, про зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Пасічник