Справа № 461/2798/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/981/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року (прийняте у м. Львові суддею Радченком В.Є.) в адміністративній справі № 461/2798/18 за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (далі - МК України), і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перебування автомобіля марки "FIAT SCUDO", р.н. НОМЕР_1, постійно зареєстрований в Німеччині, VIN НОМЕР_2, більше ніж на 10 діб.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що автомобіль неможливо було вивезти через поломку, про що він межах строків, встановлених законодавством, повідомляв Львівську митницю ДФС. Вважає, що він не допустив порушення митних правил, вчинити по іншому йому перешкоджали непереборні сили, тому його особиста вина відсутня. Крім того вважає, що відповідачем допущено порушення при складанні протоколу та постанови, оскільки в них зазначені різні дати ввезення автомобіля.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, його оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною першою статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно з частиною третьою статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 21.02.2018 о 23 год. 00 хв. ОСОБА_2 слідував у приватну поїзду з України до Республіки Польща через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС транспортним засобом марки «Neoplan 316SHD" р.н. НОМЕР_3 смугою руху «червоний коридор».

У ході здійснення митних формальностей стосовно зазначеного автомобіля, відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби України було встановлено, що вказаний громадянин 17.10.2017 о 10:39 год. у зоні діяльності Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки "FIAT SCUDO", р.н. НОМЕР_1 смугою руху «зелений коридор» у митному режимі транзит з метою особистого користування. Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС станом на 21.02.2018 цей транспортний засіб з митної території України громадянином ОСОБА_2 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Пропуск ввезеного позивачем на митну територію України транспортного засобу марки "FIAT SCUDO", р.н. НОМЕР_1 строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення становить більше ніж 10 діб.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. від 20 березня 2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач правильно встановив фактичні обставини, надав вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення наклав у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Згідно із пунктом першим частини другої статті 95 МК України до строків транзитних перевезень не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу - аварії або дії обставин непереборної сили.

Відповідно до частини першої статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, умовами звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, згідно із цією статтею, є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Разом з тим, пунктом другим частини першої статті 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 6 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок № 657) визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні, діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Також цим пунктом передбачено, що разом із вказаною заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Отже, невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків можливе за таких умов:

- документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили;

- вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування особою, відповідальною за дотримання митного режиму найближчого митного органу про обставини події.

У матеріалах справи є заява ОСОБА_2 про те, що в транспортному засобі "FIAT SCUDO", р.н. НОМЕР_1 поламався двигун і він доставлений на СТО для діагностування та усунення проблем в роботі двигуна. В цій заяві позивач просить Львівську митницю ДФС вищевикладене прийняти до уваги і зазначає, що відповідні документи подасть до найближчого пункту пропуску після усунення всіх несправностей (а.с. 13).

Проте, докази, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивач до митниці та суду не надав.

Отже, ввезений транспортний засіб мав бути вивезений позивачем за межі митної території України у строк до 27.10.2017, проте цього обов'язку він не виконав, незважаючи на належну його обізнаність про необхідність його виконання.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів того, що причини порушення терміну доставки (транзиту) відносяться до аварії чи обставин непереборної сили, так як технічна несправність транспортного засобу не могла завадити йому вивезти скутер за межі митної території України за допомогою інших способів (на лафеті, евакуатором, шляхом буксирування), оскільки жодною нормою не передбачено способу виконання такого зобов'язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом.

Законодавець лише визначає обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на законність прийнятого відповідачем рішення, не впливає допущення описки в протоколі про порушення митних правил.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Львівська митниця ДФС довела правомірність своїх дій щодо складання постанови про порушення митних правил належними та достовірними доказами, при тому, що доводи апелянта цього не спростовують.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 229, 271, 272, 286, 310, 315, 317, .321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 липня 2018 року в адміністративній справі № 461/2798/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин