Справа № 826/4805/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4805/17 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України № 238ц від 06 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 з посади заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України);

поновити ОСОБА_4 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України;

стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі середньомісячної нарахованої заробітної плати;

допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України;

встановити судовий контроль за виконанням відповідачем постанови суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у задоволенні даного позову - відмоволено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач будь-якого практичного досвіду із відповідних напрямів прокурорської діяльності, а також інших професійних переваг перед кандидатами, призначеними на посади, на які мав намір бути призначеним ОСОБА_4, не мав.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт послався на те, що судом першої інстанції не проаналізовано доводи позивача щодо відсутності фактичної ліквідації структурного підрозділу та скорочення кількості прокурорів, та не досліджено доказів, на які позивач посилався на підтвердження своїх доводів. Також суд залишив поза увагою доводи позивача щодо порушення його переважного права на залишення на роботі шляхом незаконної відмови в призначенні на посаду. Крім того, судом було проігноровано факт перебування позивача на лікарняному у день звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом 11 березня 2015 року відповідно до наказу №360-ц, позивача був призначено на посаду заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України.

Наказом Генерального прокурора України від 23 травня 2016 року №43шц у структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України ліквідовано управління матеріально-технічного забезпечення. Його загальну штатну чисельність зараховано до резерву Генеральної прокуратури України.

Згідно наказу від 06 березня 2017 року №238ц позивача звільнено з посади заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України на підставі п.1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Підставою для видання оскаржуваного наказу була зміна організаційної структури та скорочення штатної чисельності ГПУ відповідно наказу Генерального прокурора України від 23 травня 2016 року № 43-шц, за яким у структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України ліквідовано 3 самостійних структурних підрозділи, які виконували функції із забезпечення діяльності центрального апарату Генеральної прокуратури України, у тому числі управління матеріально-технічного забезпечення (штатною чисельністю 344 одиниці), та у числі інших - посаду заступника начальника вказаного управління, яку займав ОСОБА_4

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Згідно ч. 3 статті 16 Закону № 1697-VII прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

У ч.1 статті 51 Закону № 1697-VII визначено вичерпний перелік підстав, окрім військовослужбовців військової прокуратури, звільнення прокурора з посади та припинення його повноважень, а саме, прокурор звільняється з посади у разі: 1) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров'я; 2) порушення ним вимог щодо несумісності, передбачених статтею 18 цього Закону; 3) набрання законної сили судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"; 4) неможливості переведення на іншу посаду або відсутності згоди на це у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього; 6) припинення громадянства України або набуття громадянства іншої держави; 7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням; 8) неможливості подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді; 9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Судом встановлено, що з метою удосконалення організації роботи Генеральної прокуратури України наказом Генерального прокурора України від 23 травня 2016 року № 43-шц у структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України ліквідовано 3 самостійних структурних підрозділи, які виконували функції із забезпечення діяльності центрального апарату Генеральної прокуратури України, у тому числі управління матеріально-технічного забезпечення, та у числі інших - посаду заступника начальника вказаного управління, яку обіймав ОСОБА_4

Натомість, ураховуючи спорідненість зазначених структурних підрозділів за напрямами їх діяльності, з метою покращення взаємодії та керованості, у структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України утворено Департамент інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення, до складу якого увійшло і управління матеріально-технічного забезпечення.

Разом із кардинальною зміною структури новоутворений Департамент отримав додаткові функції та завдання.

Зокрема, відповідно до нового Положення про Департамент інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20 березня 2017 року № 88, здійснюються завдання щодо інформатизації діяльності органів прокуратури на основі постійного аналізу розвитку інформаційних технологій, а також відбору та адаптації найбільш перспективних з них з метою їх впровадження в роботу органів прокуратури.

За результатами аналізу вітчизняної та міжнародної практики, опрацювання пропозицій структурних підрозділів Генеральної прокуратури України з метою сучасної інформатизації усіх напрямів діяльності органів прокуратури впроваджуються новітні інформаційні та телекомунікаційні технології, системи і мережі, програмно-апаратні комплекси, бази даних, засоби оргтехніки, а також забезпечується їх безперебійна експлуатація.

У зв'язку зі змінами у законодавстві та структурі органів прокуратури новим Положенням визначено необхідність проведення роботи з адміністрування та удосконалення системи електронного документообігу, Єдиного реєстру досудових розслідувань, програмного комплексу «Єдина система статистики та аналізу роботи органів прокуратури України», інформаційно-аналітичної системи «Облік та статистика органів прокуратури», інших інформаційних систем, а також запровадження електронного кримінального провадження. Визначено необхідність впровадження та функціонування інформаційної «Системи електронного документообігу органів прокуратури України». Нове Положення було доповнено й іншими завданнями.

Відбулися зміни і у визначенні завдань управління матеріально-технічного забезпечення, а його функції значно розширені. В структурі управління замість 4 відділів (логістики, експлуатації будівель і споруд та соціального забезпечення, транспортного забезпечення, режиму, охорони парці, пожежної безпеки та цивільного захисту) додатково утворено наступні відділи: капітального будівництва та технічного нагляду; безпеки дорожнього руху; режиму та охорони праці; пожежної безпеки та цивільного захисту; організації закупівель; управління майном та контролю за його використанням; комунально-експлуатаційний відділ; відділ транспортного забезпечення.

Робота кожного з новоутворених підрозділів з урахуванням внесених змін до Положення потребує спеціальних знань, належного професійного рівня та досвіду роботу з відповідних напрямків. В свою чергу керівник та заступник керівника управління мають досконало володіти специфікою роботи усіх відділів, направляти їх діяльність на ефективне виконання закріплених в Положенні завдань і функцій.

Відповідно до пункту 10 Положення про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 12 жовтня 2016 року № 357 призначення прокурорів на посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників підрозділів у складі управлінь та департаментів Генеральної прокуратури України здійснювалося за вмотивованими рекомендаціями їхніх керівників, погодженими із заступниками керівників відповідних органів прокуратури.

Як встановлено судом першої інстанції, з 23 травня 2016 року по 23 серпня 2016 року ОСОБА_4 перебував у відпустці.

14 листопада 2016 року ОСОБА_4 вручено попередження про вивільнення із наданням списку наявних вакантних посад центрального апарату Генеральної прокуратури України. При отриманні списку вакантних посад позивач письмово зазначив, що відповідні заяви ним будуть надані пізніше.

За твердженням відповідача, що позивачем не спростовано, незважаючи на неодноразові запрошення отримати оновлений список вакантних посад, а також подати заяву щодо працевлаштування, ОСОБА_4 до кадрового підрозділу не з'являвся.

З 03 січня 2017 року по 17 лютого 2017 року позивач перебував у відпустці, а на запрошення прийти і отримати списки вакантних посад під час перебування у відпустці, посилався на те, що прийде після її закінчення.

Надалі ОСОБА_4 08 лютого 2017 року отримав оновлений список вакантних посад в якому, серед інших вакантних посад, були посади у новоствореному Департаменті інформаційних технологій, документального та матеріального забезпечення (Т. а.с. 121), але заяви щодо призначення на вакантні посади позивач подав лише 17 лютого 2017 року.

Вказані заяви були направлені кадровим підрозділом керівникам структурних підрозділів для погодження призначення.

Так, на посаду заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Департаменту інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України наказом Генерального прокурора України від 12 жовтня 2016 року № 1375-ц було призначено ОСОБА_6, який має дві вищі освіти: у 2010 році закінчив магістратуру Академії управління Міністерства внутрішніх справ України та у 2007 році - Київський національний університет внутрішніх справ за спеціальністю «правознавство», у 2016 році - Тернопільській національний економічний університет за спеціальністю «фінанси і кредит».

З червня 2007 року по листопад 2015 року працював в органах внутрішніх справ МВС України, у тому числі на посадах начальницького складу. З листопада 2015 року по серпень 2016 року проходив службу в Національній поліції України. В органах прокуратури працює з серпня 2016 року.

З урахуванням ділових та особистих якостей, додаткової економічної освіти та належного практичного досвіду роботи, рекомендація та заява ОСОБА_6 в установленому порядку були погоджені відповідними керівниками Генеральної прокуратури України.

При цьому, заява ОСОБА_4 про призначення на новоутворену посаду заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Департаменту інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України, а також відповідна погоджена рекомендація до кадрового підрозділу не надходила.

Натомість, керівникам відповідних структурних підрозділів направлено заяви ОСОБА_4, подані ним 17 лютого 2017 року щодо призначення на посади:

- прокурора відділу з координації розслідування злочинів у сфері легалізації (відмивання) коштів та фінансування тероризмі управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного в обвинуваченням управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності:

- прокурора першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління;

- прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції;

- прокурора відділу розгляду звернень громадян управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів.

З приводу розгляду поданих ОСОБА_4 заяв щодо призначення на вакантні посади слід наголосити, що керівництвом Генеральної прокуратури України розглядалися заяви та матеріали стосовно й інших працівників, які перебували на ліквідованих посадах, а призначенню в обов'язковому порядку передувало отримання кадровим підрозділом погоджених із відповідними керівниками та заступниками Генерального прокурора України документів. Рішення про призначення на вакантні посади приймалися керівництвом з урахуванням професійного рівня та досвіду роботи працівників з певних напрямків прокурорської діяльності.

Так, станом на 08 листопада 2016 року (на час ознайомлення ОСОБА_4 з попередженням про наступне вивільнення) на ліквідованих (скорочених) посадах перебувало 99 працівників Генеральної прокуратури України, станом на 20 лютого 2017 року (на період надання позивачем заяв про призначення на вакантні посади) на ліквідованих посадах перебували 56 працівників Генеральної прокуратури України.

До кадрового підрозділу 01 березня 2017 року надійшла відповідь від начальника Головного слідчого управління, який повідомив, що для призначення ОСОБА_4 немає підстав, оскільки він за час роботи в органах прокуратури займав посади, не пов'язані із слідчою діяльністю або наглядом за додержанням законів під час досудового розслідування, у тому числі у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Тобто кваліфікація позивача недостатня для призначення до цього підрозділу.

Крім того відповідач зазначив, що слідчими Головного слідчого управління здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо державних службовців 1-3 категорій, суддів, правоохоронців, а також у провадженнях про злочини, де спричинено державі шкоду в особливо великих розмірах, у зв'язку з чим керівником слідчого підрозділу зроблено висновок про те, що позивач не зможе на достатньому професійному рівні здійснювати нагляд за розслідуванням такої категорії проваджень.

Заява позивача про призначення на посаду прокурора відділу звернень громадян управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів була направлена до керівника цього підрозділу для погодження, проте наказом Генерального прокурора України від 31 березня 2017 року № 20-шц вказана посада була ліквідована. Посилання апелянта на те, що на час подання позивачем заяв про призначення на посаду дана посада ще існувала у штатному розкладі, розцінюється чудом критично та вбачається безпідставним, оскільки наразі жодним чином неможливо поновити порушені права позивача відносно непризначення саме до відділу звернень громадян управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів.

Необхідно врахувати, що у Генеральній прокуратурі України діяльність кожного структурного підрозділу має свої особливості та суттєво відрізняється від діяльності іншого. Тому відсутність практичного досвіду не дозволяє ефективно виконувати службові обов'язки та завдання керівництва на відповідній посаді. При вирішенні питання про призначення на відповідну вакантну посаду важливе значення мають наявність досвіду роботи з певного напряму прокурорської діяльності, відповідних професійних знань і ділових якостей, управлінсько-організаторських здібностей.

Так, начальником відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Генеральної прокуратури України листом від 26 червня 2017 року № 32-826вн-17 за результатами опрацювання заяви ОСОБА_4 від 17 лютого 2017 року та заяв інших працівників щодо призначення на посаду прокурора цього відділу повідомлено, що при вирішенні питання щодо можливості призначення кандидатів на посаду прокурора відділу, для визначення рівня фаховості та продуктивності працівника, керівником підрозділу проводилися співбесіди, в ході яких з'ясовувалося наскільки той чи інший кандидат зможе кваліфіковано забезпечити виконання основних завдань відділу щодо організації діяльності органів прокуратури як спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції поза межами кримінального провадження, враховувалися стаж та обов'язково - досвід роботи на вказаному напрямку.

За результатами співбесіди складено рекомендацію щодо призначення ОСОБА_7. на зазначену посаду, оскільки цей кандидат забезпечував ефективне виконання аналогічних функцій та завдань на раніше обійманій посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим. Рекомендацію погоджено заступником Генерального прокурора відповідно до вимог Положення про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 12 жовтня 2016 року № 357.

Слід зазначити, що ОСОБА_7. 21 листопада 2016 року був офіційно попереджений про наступне вивільнення у зв'язку із ліквідацією посади начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим, яку він обіймав.

Водночас, ОСОБА_4 практичного досвіду роботи з питань організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції взагалі не мав, тому рівень його професійної кваліфікації не дозволив би ефективно виконувати обов'язки та завдання керівництва на вказаній посаді.

Заяву ОСОБА_4 щодо призначення на посаду прокурора першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Департаментом кадрової роботи та державної служби листом від 21 лютого 2017 року № 11-915-вн разом із біографічною довідкою було направлено для розгляду та погодження прийняття рішення начальнику Головного слідчого управління Грищенко Ю.О.

За результатами опрацювання вищевказаних документів листом Головного слідчого управління від 27 лютого 2017 року № 17/7/4-138вих поінформовано про те, що у ОСОБА_4 відсутній досвід роботи на посадах, пов'язаних із слідчою діяльністю або наглядом за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, а на вказану посаду наказом Генерального прокурора України від 28 лютого 2017 року призначено ОСОБА_9, який в органах прокуратури працює з жовтня 2005 року, в Генеральній прокуратурі України - з жовтня 2010 року. До роботи в органах прокуратури з грудня 1997 року по жовтень 2005 року працював в Державній митній службі України. Має досвід роботи з питань нагляду за додержанням законів при провадженні досудового розслідування у кримінальних провадженнях про корупційні злочини, процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях стосовно службових осіб, які займають особливо відповідальне становище. З травня 2016 року обіймав посаду прокурора другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління.

Отже, на відміну від ОСОБА_4, ОСОБА_9 займав посади в Генеральній прокуратурі України, пов'язані із наглядом за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування, у тому числі у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням, має досвід роботи у період дії нового Кримінального процесуального кодексу України, тому ОСОБА_9 має переважне право на залишення на роботі як працівник з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Заяви ОСОБА_4 щодо призначення на посади прокурора відділу з координації розслідування злочинів у сфері легалізації (відмивання) коштів та фінансування тероризму управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України, а також прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності розглядалися разом із заявами працівників даного Департаменту, посади яких було ліквідовано (скорочено) наказом Генерального прокурора України від 30 травня 2016 року № 48-шц, а також інших кандидатів.

За результатами вивчення наданих документів на вказані вакантні посади були погоджені заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Так, ОСОБА_10 в органах прокуратури працює з січня 2001 року, на напрямі з питань нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства, нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні - з лютого 2009 року, у тому числі в Генеральній прокуратурі України - з лютого 2013 року.

З вересня 2015 року обіймала посаду прокурора відділу з координації розслідування злочинів у сфері легалізації (відмивання) коштів та фінансування тероризму управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Департаменту нагляду у кримінальному провадженні, яка у зв'язку із змінами в структурі та штатному розписі Генеральної прокуратури України наказом Генерального прокурора України від 30 травня 2016 року № 48-шц була ліквідована.

ОСОБА_10 працювала у вказаному структурному підрозділі, має належну кваліфікацію та практичний досвід роботи на цьому напрямі.

Крім того, з 2011 року вона одна виховує дитину, 2007 року народження.

ОСОБА_11 в органах прокуратури працює з липня 2009 року, у тому числі на слідчих посадах, знає норми Кримінального процесуального кодексу України та вміє застосовувати їх на практиці.

Відповідно до вимог Положення № 357, його заява та рекомендація були погоджені керівництвом.

Таким чином, ураховуючи надані Законом України «Про прокуратуру» повноваження, Генеральним прокурором України цілком обґрунтовано прийняті рішення щодо призначення інших кандидатів на вищезазначені позивачем посади відповідно до виключного права останнього на добір кадрів.

При вивченні наданих документів щодо призначення на вакантні посади, порівнювався досвід кандидатів, наявність у них відповідних професійних знань і ділових якостей, управлінсько-організаторських здібностей. Результатом такого вивчення було погодження рекомендацій та заяв або відмова в погодженні, оскільки чинним законодавством не встановлено форму такого порівняння чи аналізу.

Твердження позивача про те, що він кваліфіковано застосував кримінально- процесуальне законодавство, перебуваючи на посадах старшого прокурора відділу захисту фінансово-економічних інтересів держави управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України, а також старшого прокурора відділу забезпечення конституційних засад підприємницької діяльності та захисту інтелектуальної власності і авторських прав управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України, сприймається судом критично, оскільки службові обов'язки прокурора на цих посадах не передбачали застосування кримінального процесуального законодавства, здійснення процесуального керівництва та слідства.

Відтак, твердження про те, що ОСОБА_4 має більш високу кваліфікацію, ніж призначені на бажані посади працівники, є недоведеним.

Посилання апелянта на те, що позивача незаконно було звільнено під час його перебування на лікарняному відхиляється судом з огляду на недоведеність в процесі розгляду справи протиправності дій відповідача. Так, позивач не зміг спростувати належними доказами твердження відповідача про те, що йому не було відомо про перебування ОСОБА_4 на лікарняному. Натомість, колегією суддів в судовому засіданні встановлено, що оригінал листка непрацездатності перебуває в розпорядженні у представника позивача, відповідно, відсутній у відповідача та ніколи йому не передавася. Тобто, роботодавець не мав підстав для незвільнення позивача у зв'язку з його перебуванням на лікарняному через відсутність доказів такого.

Таким чином, з наведених норм права та встановлених обставин справи вбачається, що оскаржуваний наказ видано відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про прокуратуру», обґрунтовано, своєчасно та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено недоведеність позивачем протиправності оскаржуваного наказу. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача правомірно визнано судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростували висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Отже, при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.