Справа № 214/2338/18
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2338/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2018 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривого Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Хурсова Богдана Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №338197 від 26.03.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно зазначеної Постанови, він, 26.03.2018 року, о 19 год. 53 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Кривий Ріг-Дніпро (Н-11), в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України. Однак позивач вважає, що у даному випадку дії відповідача є протиправними, а вказана Постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки про несправність приладу освітлення номерного знаку позивач дізнався від працівника поліції, який його зупинив, однак йому не було надано можливості усунути виявлену несправність самостійно. Разом з тим, при розгляді справи на місці його було позбавлено прав, передбачених у ст. 268 КУпАП, які відповідачем йому не роз'яснювались.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним 26.03.2018 року, під час патрулювання був помічений транспортний засіб марки «ВАЗ 2115», н/з НОМЕР_1, водій якого керував ним з номерним знаком, який був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення, та після зупинки вказаного транспортного засобу, його напарник підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки, потім попросив пред'явити позивача посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Також позивачеві були зачитані його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи від позивача не надходило жодного клопотання. Отже, відповідач вважає за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач, 26.03.2018 року, о 19 год. 53 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Кривий Ріг-Дніпро (Н-11), в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.7).

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, доказом у справі згідно з положеннями ст. 251 КУпАП є відеозапис долучений відповідачем до відзиву на позов.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом було переглянуто носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, за результатами перегляду якого судом було встановлено, що в зазначений у постанові день та час позивач дійсно керував автомобілем, задній номерний знак якого був неосвітлений. Однак разом з тим, судом також було встановлено, що відповідач, усупереч поясненням наданим у відзиві на позов, після зупинки транспортного засобу позивача, не представився позивачу, позаяк замість нього це зробив інший поліцейський, який і повідомив позивачу про причину зупинки та зачитав йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України лише стосовно того, що він не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе та членів своєї сім'ї, права ж, передбачені ст. 268 КУпАП, позивачу ніхто не роз'ясняв. Окрім того, судом також було встановлено, що відповідачем не було надано можливості позивачу усунути виявлену несправність самостійно.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, посадова особа, уповноважена вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Однак, в порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідачем не було встановлено обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність позивача, а саме не було враховано те, що неполадку транспортного засобу водій не міг виявити під час руху автомобіля і не можливо встановити час виникнення такої неполадки, не враховано те, що будь-якої шкоди правопорушенням не заподіяно, будь-яких негативних наслідків не наступило та в результаті правопорушення не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить посилань, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності було враховано його пояснення, роз'яснено права та обов'язки, враховано особу порушника, тощо.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень КУпАП про адміністративні правопорушення не проведено всіх дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відтак встановлено, що прийняттям спірної постанови відповідачем було порушено, гарантоване ст.ст. 251, 280 КУпАП, право позивача на всебічне, повне та об`єктивне з'ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, за захистом якого особа звернулася до адміністративного суду, а тому вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та ставить під сумнів правомірність оспорюваної постанови.

Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність оспорюваної постанови та наявності підстав для її скасування і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №338197 від 26.03.2018 року інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Хурсова Богдана Вікторовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов