Справа № 805/3559/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року справа №805/3559/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В, суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (повне судове рішення складено 02 липня 2018 року у м. Слов`янську) у справі № 805/3559/18-а (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що з 02 червня 2016 року (з дати звернення до МСЕК) йому встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранень, отриманих під час проходження військової служби в країнах, де велись бойові дії. З цієї дати у нього виникло право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, що передбачена Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року в справі №243/10115/16-а за його позовом до Міністерства оборони України зобов`язано останнє розглянути його заяву щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У вересні 2017 року отримав лист за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначалося, що згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 серпня 2017 року №85 йому відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Підставою стало не подання документа, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Вважав рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги безпідставним та протиправним, в зв`язку з тим, що вимога про надання документа, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено п. 11 Порядку, відноситься до військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності. Однак він не відноситься до зазначеної категорії осіб, а право на отримання такої допомоги має на підставі п. 4 ч. 2 ст. 16 та ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як особа, якій встановлено інвалідність після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, отже просив суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з 02 червня 2016 року, оформлену протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 серпня 2017 року №85;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 як інваліду 3 групи одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року позовні вимоги задоволені частково, внаслідок чого скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що викладене в протоколі від 18 серпня 2017 року №85, в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує, що в порушення вимог п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, ОСОБА_1 надано до військового комісаріату неповний пакет документів, а саме відсутній документ, який свідчить про причини та обставини поранення. Такий документ є суттєвим для вирішення питання щодо призначення одноразової допомоги, оскільки на його підставі встановлюються відсутність обставини, за наявності яких допомога не призначається. Таким чином, Міністерство оборони України наголошує на неможливості визначити право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги та правомірності своїх дій.

Позивачем апеляційну скаргу не подано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 12 травня 2016 року № 2054 множинні вогнепальні поранення голови та кінцівок (контузія головного мозку 1984 року) колишнього військовослужбовця (позивача), наслідком яких стали множинні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста з питань СМЕ Київського міського клінічного бюро СМЕ від 05 травня 2016 року № 1155/ж, в подальшому призвели до розвитку захворювань, як наслідок перенесеної контузії. Поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З 02 червня 2016 року позивачу встановлена 3 група інвалідності на строк до 13 липня 2016 року, причина: поранення, контузія, захворювання, що пов`язане з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

13 липня 2016 року, при повторному огляді, інвалідність підтверджено і встановлено до 01 серпня 2017 року (довідка серії АВ №0605064 до акту огляду медико-соціальної експертної комісії).

01 серпня 2017 року, при повторному огляді, інвалідність підтверджено і встановлено до 01 листопада 2019 року (довідка серії АВ №0704529 до акту огляду медико-соціальної експертної комісії).

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року в справі №243/10115/16-а, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання неправомірними дій, зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності задоволено: визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нездійснення нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби; зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.п.1, п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975), у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для працездатних осіб станом на 02 червня 2016 року.

02 червня 2017 року, після отримання судового рішення, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на території Республіки Афганістан. До заяви додав відповідні документи, за виключенням документа, що свідчить про причини та обставини поранення (зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження).

13 червня 2017 року заява разом з документами ІНФОРМАЦІЯ_5 із супровідним листом від 13 червня 2017 року були надіслані до Міністерства оборони України.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року в справі №243/10115/16-а, яка набрала законної сили (відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень), постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року в цій справі скасовано та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання неправомірними дій, зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності задоволено частково: визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, пов`язаної з отриманням поранення (контузії) при виконанні обов`язків військової служби; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили і ним встановлено, зокрема, що в період з 21 лютого 1984 року по 27 серпня 1984 року та з 13 жовтня 1984 року по 18 вересня 1985 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах СРСР, брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан (архівна довідка від 14 березня 2011 року № 21/59/К-2491). Під час проходження служби зазнав поранень, які відображені у висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 05 жовтня 2016 року № 1155/ж та консультаційному висновку експерта від 10 травня 2016 року № 1613187 (а.с.7). За змістом протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 12 травня 2016 року № 2054 множинні вогнепальні поранення голови та кінцівок (контузія головного мозку) колишнього військовослужбовця та їх наслідки є такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Згідно з довідкою серії АВ №0605064 до акту огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено 3 групу інвалідності до 02 травня 2016 року.

Також встановлено, що Міністерство оборони України листом від 03 жовтня 2016 року № 248/3/6/3903 відмовило позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі того, що відповідно до Порядку № 975, особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, а відповідач не є правонаступником Прикордонних військах КДБ СРСР.

На виконання вказаного судового рішення Міністерство оборони України розглянуло заяву позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, що передбачена Законом № 2011-XII.

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 серпня 2017 року №85, зокрема, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги (п. 25 Протоколу).

Рішення, що оформлене протоколом, мотивовано тим, що позивач не подав документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено п. 11 Порядку № 975. Про прийняте рішення позивача проінформовано листом Донецького обласного військового комісаріату від 31 серпня 2017 року №СЗ-611.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону-XII дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Статтею 16-2 вказаного Закону регулюється питання розміру одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

У позивача право на отримання одноразової грошової допомоги, що передбачена Законом № 2011-XII, виникло після набрання чинності вказаним Порядком, отже норми вказаного Порядку підлягають застосуванню.

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 11 Порядку № 975 (редакція якого не змінювалася) військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 12 Порядку визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з п. 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку (відповідно до п. 10 Порядку уповноважений орган - це уповноважений структурний підрозділ державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів).

Пунктом 14 Порядку визначено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

В спірних правовідносинах уповноваженим органом є третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядником бюджетних коштів - є Міністерство оборони України.

Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містяться в п. 19 Порядку № 975.

Отже, подання документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є обов`язковим для всіх військовослужбовців, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в не залежності від причин інвалідності (внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби, чи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи внаслідок встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок таких причин), як помилково вважав позивач.

Необхідність подання такого документу обумовлена саме задля виключення підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Неподання такого документу позивачем не заперечується - навпаки він вважав, що подавати такий документ не повинен.

Обов`язок перевірки подання особою всіх документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги, покладено на уповноваженому органі (п. 13 Порядку).

Як встановлено судом, Донецький обласний військовий комісаріат як уповноважений орган направив до Міністерства оборони України заяву позивача з доданими до неї документами, серед яких не було документа, що свідчив би про причини та обставини поранення (зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження).

Однак, згідно з п. 13 Порядку, обов`язок по направленню таких документів до розпорядника бюджетних коштів у уповноваженого органу виникає з дня реєстрації саме всіх документів. Також, цей обов`язок супроводжується обов`язком направити і висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Вказані обставини стали підставою для прийняття відповідною комісією Міністерства оборони України рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яке оформлено протоколом від 18 серпня 2017 року №85 (п. 25 Протоколу).

В той же час, вказана в рішенні підстава не включена до переліку підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються і, відповідно, згідно з якими розпорядник бюджетних коштів має прийняти рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Крім того, відповідно до наведених вимог законодавства розпорядник бюджетних коштів повинен прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (п.14 Порядку) після отримання висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги зі всіма документами (п. 13 Порядку).

З огляду на наведене, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що викладене в протоколі від 18 серпня 2017 року №85, в частині відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок про протиправність дій відповідача в цій частині.

Однак, у зв`язку з відсутністю одного з необхідних документів, який має додаватися до заяви про призначення одноразової грошової допомоги, суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Разом з тим позивач не позбавлений можливості реалізувати право на отримання такої допомоги за умови додання до поданих ним документів документу, що свідчить про причини та обставини поранення, якщо такі причини не підпадають під дію ст. 16-4 Закону № 2011-XII, а також на захист своїх прав в разі відмови у видачі йому такого документу.

Як зазначалось вище, Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає постанова місцевого суду лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі № 805/3559/18-а залишити без змін.

Повне судове рішення 27 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін О.О. Шишов