Справа № 815/1559/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/1559/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України №155 від 21.12.2017 року щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги; зобов'язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 353 580 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу у 2015 році була встановлена інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 109 620 грн. Разом з тим у 2017 році компетентним органом визначено, що вказане захворювання пов'язане із захистом Батьківщини під час його участі в АТО, у зв'язку із чим позивач повинен отримати грошову допомогу в іншому розмірі, ніж йому було призначено раніше. Враховуючи, що рішенням відповідача відмолено у призначенні належної грошової допомоги, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправним рішення комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України №155 від 21.12.2017 року щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2. Зобов'язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 у розмірі 353 580 грн.

В апеляційній скарзі Адміністрація Державної прикордонної служби України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, телефонограмою, однак в судове засідання вони не з'явились, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як не заперечується сторонами, 04.04.2014 року ОСОБА_3 відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014 призваний на військову службу Балтським РВК та зарахований до списків особового складу Білгород-Дністровського прикордонного загону, де проходив військову службу.

В період часу з 23.09.2014 по 14.01.2015 року позивач безпосередньо брав участь у антитерористичній операції (забезпеченні АТО), узимку 2015 року був шпіталізований до Одеського клінічного шпиталю Державної прикордонної служби України.

По закінченню лікування у травні 2015 року позивач був демобілізований наказом по стройовій частині, 06.05.2016 року поставлений на облік у Балтському РВК Одеської обл.

13.05.2015 року Одеською МСЕК ОСОБА_3 встановлена 2 група інвалідності та 70% - ступінь втрати працездатності, які є незмінними на даний час.

У вересні 2015 року начальник Білгород-Дністровського прикордонного загону подав клопотання ОСОБА_3 до вищого командування ДПСУ про виплату одноразової грошової допомоги, яка одержана позивачем у розмірі 109 620 грн.

Рішенням Центральної Військової Лікарської Комісії (ЦВЛК) Державної прикордонної служби України (ДПСУ), оформленим протоколом від 10.07.2017 року №31, встановлено причинний зв'язок захворювання ОСОБА_3, яке пов'язане з захистом Батьківщини; відмінено постанову ВЛК КГ м. Одеса ДПС України від 08.04.2015 року №83/365 в частині причинного зв'язку захворювання.

Рішенням Державної прикордонної служби України від 21.12.2017 року №155 відмовлено ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, в обґрунтування свого рішення, відповідач послався на те, що між первинним встановленням інвалідності та повторним оглядом, у тому числі зміни причинного зв'язку захворювання, сплинуло понад два роки, у зв'язку із чим виплата допомоги згідно змін, що відбулись, не здійснюється.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач відповідно до положень ч. 8 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має три роки на забезпечення виплатою одноразової грошової допомоги у повному обсязі, а отже відмова відповідача у призначенні належної одноразової допомоги не ґрунтується на законі, у зв'язку із чим вбачаються всі підстав для скасування рішення суб'єкта владних повноважень із його зобов'язанням вчинити дії на поновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Таким чином, одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, відповідного захворювання.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 16-3 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до законодавства.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв'язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Відповідно до ч. 8 вказаної статті Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, встановлена у 2015 році позивачу група інвалідності та ступінь втрати працездатності відповідає даним медичного огляду, проведеного у 2017 році, тобто є незмінними, у тому числі не визначено, що інвалідність позивача виникла за інших обставин ніж встановлених під час первинного висновку щодо захворювання позивача.

Таким чином, згідно положень ч. 8 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач право на звернення за виплатою у повному обсязі в межах трирічного терміну з моменту виникнення права на таке звернення.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідачем не оспорюється сума виплати одноразової грошової допомоги, спірні правовідносини випливають лише з питання дотримання позивачем строку на одержання гарантованої суми коштів.

За таких обставин, оскільки позивач має право на одержання одноразової грошової допомоги у належному розмірі, а висновки відповідача про порушення установленого строку на виплату коштів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію обґрунтованості і правомірності, що є безумовною підставою для його скасування із зобов'язанням суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії в судовому порядку.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль