Справа № 0640/4694/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4694/18

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов'язання усунути протиправні дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зупинення дії оскаржуваної постанови начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. від 08 травня 2018 року, якою зобов'язано районні ВДВС (Корольовського та Житомирського) передати, а відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти для подальшого виконання матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2; визнання протиправними дії начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. по винесенню 08 травня 2018 року постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження, якою зобов"язано районні ВДВС (Корольовського та Житомирського) передати, а відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти для подальшого виконання матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2; скасування постанови начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. від 08 травня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження, якою зобов"язано районні ВДВС (Корольовського та Житомирського) передати, а відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти для подальшого виконання матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2; зобов'язання начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. усунути протиправні дії, які зафіксовані в постанові від 08 травня 2018 року та допущені до виконання, шляхом приведення вчиненого у попередній стан - поверненням відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до районних ВДВС (Корольовського та Житомирського) для подальшого виконання матеріалів виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2;

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 08 жовтня 2018 року у відкритті провадження відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що чинним законодавством встановлений інший порядок судового оскарження рішень державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що на думку скаржника вищезазначена справа, на дії посадової особи Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б., повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст.287 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач оскаржує дії начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. з винесення постанови (та саму постанову) від 08 травня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргів. Вказаною постановою зобов'язано районні ВДВС (Корольовського та Житомирського) передати, а відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти для подальшого виконання матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі частиною ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом було установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Вищезазначені доводи спростовують позицію скаржника викладену в апеляційній скарзі, що вищезазначена справа, на дії посадової особи Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б., повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст.287 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує дії начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. з винесення постанови ( та саму постанову) від 08 травня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргів. Вказаною постановою зобов"язано районні ВДВС (Корольовського та Житомирського) передати, а відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти для подальшого виконання матеріали виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2

При цьому, позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні, тобто, згідно положень статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", - є стороною виконавчого провадження.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку порядок судового оскарження вказаних дій та рішень державного виконавця встановлений Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, згідно із частиною першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством встановлений інший порядок судового оскарження рішень державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно суд першої інстанції роз'яснив позивачу, що вищезазначена позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.