Справа № 761/2724/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 761/2724/18 Суддя першої інстанції: Рибак М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шоми Артема Геннадійовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шоми Артема Геннадійовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області Шоми А.Г. № 1109/5 від 11.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на позивачку штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача передбачені нормами чинного законодавства, зокрема: Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. за № 553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 735) в той час як доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 28.04.2017 року, за результатами проведеної перевірки, головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шомою Артемом Геннадійовичем було винесено припис С-2804/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У подальшому, відповідно до направлення для проведення позапланового заходу від 18.07.2017 року № 579.17/01 Державної архітектурно-будівельної інспекції України було направлено головних інспекторів будівельного нагляду Шому А.Г. та Рубана О.О. для здійснення позапланової перевірки виконання припису № С-2804/2 від 28.04.2017 року.

Згідно із актом № Т-2908/7, складеним головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубаном О.О. встановлено порушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

29.08.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубаном О.О. у присутності ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-2908/3 про те, що за результатами позапланової перевірки садового будинку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, виявлено порушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги припису № С-2804/2 від 28.04.2017 року, чим порушено ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

11.09.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Рубаном О.О. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП за виявлені порушення в ході перевірки та за невиконання вимог припису № С-2804/2 від 28.04.2017 року.

Вважаючи вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

При цьому вказаний пункт Порядку також визначає перелік підстав для проведення позапланової перевірки, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Зокрема, це:

подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у пункті 7 Порядку № 553, про що повинно бути зазначено у направленні для її проведення.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пункті 11 вказаного Порядку та кореспондуються з положеннями статті 41 Закону № 3038-VI.

Так, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (частина третя статті 41 Закону № 3038-VI).

За правилами пункту 8 Порядку № 553 постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

Права та обов'язки суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зазначені пунктах 13, 14 Порядку № 553.

Зокрема, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Проаналізувавши положення статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку № 553 колегія суддів дійшла висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб'єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об'єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв'язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об'єкту.

Водночас, на думку колегії суддів, після реєстрації права власності на збудований об'єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об'єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об'єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об'єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, відповідно до матеріалів справи, останні містять Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.06.2017 року, відповідно до якого за ОСОБА_1 зареєстровано об'єкт нерухомого майна - садовий будинок, загальна площа - 61,2 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 (відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: садовий будинок А, тераса а,б, гостьовий будинок Б, огорожа 1-4, споруда I-VI), дата державної реєстрації - 08.06.2017 року, підстави виникнення права власності - декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та № - КС33, виданий 30.05.2017 року (копія також наявна в матеріалах справи), видавник - Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області.

Тобто, на зазначений об'єкт нерухомості право власності зареєстровано (об'єкт готовий до експлуатації відповідно до декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 30.05.2017 року) до проведення перевірки від 15.08.2017 року.

При цьому, в доводах позовної заяви, про ці обставини було також зазначено, разом з цим судом першої інстанції дані обставини не були дослідженими та їм не надано належної правої оцінки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що перевірка 15.08.2017 року проведена в межах компетенції, акт, протокол та припис складені у відповідності до вимог законодавства, припис вручений позивачу в установленому законом порядку та не оскаржений, а тому є чинним і обов'язковим до виконання, тому невиконання вимог припису тягне за собою відповідальність, яка визначена частиною першою статті 188-42 КУпАП.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до припису С-2908/17 від 29.08.2017 року строк виконання вимог останнього встановлено до 29.09.2017 року, в той час як оскаржувана постанова головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області Шоми А.Г. № 1109/5 винесена 11.09.2017 року, тобто раніше на 18 днів, ніж закінчився строк для виконання вимог припису.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області Шоми А.Г. № 1109/5 від 11.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 6800,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Дана правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року справа № 465/1461/16-а.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області Шоми А.Г. № 1109/5 від 11.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

С.Б.Шелест