Справа № 2340/2925/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року справа № 2340/2925/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гордієнка Ю.П.,

позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (особисто), представника відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області - Юревича С.В. (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до заступника начальника ГУ ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до заступника начальника ГУ ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії заступника ГУ ДФС у Черкаській області Курілко Наталії Іванівни та скасувати рішення № 21190/23-0017-02-019 від 17.05.2018 "Про опис майна у податкову заставу" та податкову вимогу від 14.05.2018 № 33147-17 на суму 839 902 грн. 72 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно п.88.1 ст.81 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Проте позивач зазначає, що у нього відсутній податковий борг з податку на додану вартість, тому вважає, що рішення про опис майна у податкову заставу та податкова вимога прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України та підлягають скасуванню.

Позивач до зали судового засідання прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову ФОП ОСОБА_1 заперечив повністю з підстав викладених у відзиві та просив суд залишити його без задоволення. Додатково наголосив, що підстави для скасування оскаржуваного рішення № 21190/23-0017-02-019 від 17.05.2018 "Про опис майна у податкову заставу" та податкової вимоги від 14.05.2018 № 33147-17 на суму 839 902 грн. 72 коп. відсутні, оскільки станом на час прийняття оскаржуваного рішення та вимоги у позивача існувало узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що стало наслідком прийняття оскаржуваних рішень.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до ст. 59 ПК України, позивачу була сформована та направлена податкова вимога від 14.05.2018 № 33147-17 на суму 839 902 грн. 72 коп.

Також встановлено, що ГУ ДФС у Черкаській області відповідно ст. 89 ПК України 17.05.2018 прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 21190/23-0017-02-019.

Передумовою для прийняття оскаржуваних рішень стали наступні обставини.

14.02.2018 Головним управлінням ДФС у Черкаській області складено акт №91/23-00-13-0214/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Оліра-Трейд", ТОВ "Компанія "Грід" за період з 01.07.2017 по 31.07.2017.

За наслідками перевірки податковим повідомленням-рішенням від 21.03.2018 № позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі за основним платежем в розмірі 527 421 грн. та штрафними фінансовими санкціями в сумі 263 710 грн. 50 коп.

ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, 17.04.2018 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду про його оскарження (справа № 823/1601/18).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018, позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання перевірки незаконною та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення - повернуто позивачеві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018, якою фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 повернуто позовну заяву, скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно даних системи «Діловодство спеціалізованого суду» Черкаського окружного адміністративного суду, 10.08.2018 справа № 823/1601/18 повернулась для продовження розгляду.

Тобто, на переконання позивача підставою для скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу є неузгодженість грошового зобов'язання з податку на додану вартість станом на 17.05.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Механізм застосування податкової застави органами фіскальної служби врегульовано приписами Податкового кодексу України та Порядком застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1841/24373, чинного на час винесення оскаржуваних рішень (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено підстави виникнення права на податкову заставу, зокрема абзацом 1 підпункту 89.1.1 вказаної статті, а також положеннями пункту 1.7 Порядку, передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, податкова застава є способом забезпечення виконання обов'язку зі сплати грошових зобов'язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Згідно пункту 1.8 Порядку день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційної системи, що ведеться органами доходів і зборів відповідно до законодавства.

З урахуванням положень статті 89 Податкового кодексу України, а також пункту 1.9 Порядку право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно пункту 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов'язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити контролюючий орган про наявність такого майна. Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно пункту 2.2 Порядку майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що у разі наявності у платника непогашеного податкового боргу податковий орган вправі поширити на майно такого платника в межах суми боргу податкову заставу на підставі відповідного рішення керівника податкового органу. Податкова застава поширюється в першу чергу на майно, яке наявне у власності платника на момент складення акта опису, і лише у разі відсутності у платника достатніх для погашення боргу активів - на майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому. При цьому в другому випадку майно включається до акта опису лише тоді, коли воно фактично буде у власності платника, про що протягом трьох робочих днів з дня отримання відповідного повідомлення від платника орган державної податкової служби приймає відповідне рішення.

Таким чином, право поширення податкової застави на майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, виникає у разі встановлення недостатності наявних у платника активів для погашення податкового боргу, проте право на включення такого майна до акта опису виникає не раніше, ніж таке майно буде створено (придбано) в натурі.

Наданими суду доказами, дослідженими в судовому засіданні встановлено, що підставою для прийняття рішення № 21190/23-0017-02-019 про опис майна у податкову заставу від 17.05.2018 та податкової вимоги від 14.05.2018 № 33147-17 на суму 839 902 грн. 72 коп. стала наявність у позивача податкового боргу та підтверджується наступними обставинами.

Згідно облікових даних Головного управління ДФС у Черкаській області у позивача станом на 17.05.2017 (дата прийняття рішення про опис майна у податкову заставу) була наявна заборгованість з податку на додану вартість у сумі 839 902 грн. 72 коп.

Разом з тим, під час прийняття рішення суд звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаною заборгованістю з податку на додану вартість звертався до Черкаського окружного адміністративного суду за оскарженням дій контролюючого органу щодо підстав проведення перевірки та оскарження податкового повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов'язання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018, позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання перевірки незаконною та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення - повернуто позивачеві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2018, якою фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 повернуто позовну заяву, скасовано, справу направлено для продовження розгляду та лише 08.10.2018 рішенням Черкаського окружного адміністратитвного суду у справі № 823/1601/18 визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 14.02.2018 №91/23-00-13-0214/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Оліра-Трейд", ТОВ "Компанія "Грід" за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 №.

Проте, з'ясована судом обставина, не позбавляла контролюючий орган права на прийняття 17.05.2018 відповідного рішення щодо виникнення податкової застави, як способу забезпечення виконання обов'язку зі сплати грошових зобов'язань, у зв'язку із наявностю у платника непогашеного податкового боргу станом на час її прийняття.

Оскільки, станом на 17.05.2018 - день винесення ГУ ДФС у Черкаській області рішення про опис майна у податкову заставу № 21190/23-0017-02-019, за позивачем обліковувався податковий борг по вказаним податкам, то суд вважає, що дане рішення є правомірним і скасуванню не підлягає.

Щодо тверджень позивача стосовно протиправності податкової вимоги, то суду вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу у порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашається вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Припинення податкової застави визначено ст. 93 ПК України.

Відповідно до вказаної норми ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Більше того, у зв'язку з тим, що позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду було подано позовну заяву про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 21.03.2018 №, а сума податкового боргу стала не узгодженою, тому податкова вимога № 33147-17 від 14.05.2018 була відкликана, а рішення про опис майна у податкову заставу вилучено із Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі ст. 93 ПК України.

Тобто, станом на час прийняття рішення у справі оскаржувані рішення були скасовані контролюючим органом, у зв'язку з оскарженням позивачем податкового повідомлення-рішення 21.03.2018 № та неузгодженістю податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань

Рішення складене у повному обсязі 26.11.2018