Справа № 130/1584/18
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при серетарі: - Райчук Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Чолака Леоніда Юрійовича про оскарження рішення,

ВСТАНОВИВ :

22.06.2018 року (згідно дати поштового відравлення) адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася з цим адміністративним позовом до Жмеринського міськрайонного суду із вимогами скасувати постанову поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Чолака Л.Ю. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №062141 від 12.06.2018 року та закрити справу про адміністративні правопорушення. (а.с.1-3). У адміністративному позові представник позивача виклав наступну позицію. Постановою поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Чолака Л.Ю. від 12.06.2018 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова мотивована тим, що 12.06.2018 року на автомобільній дорозі М-21 Одеса - Мелітополь водій ОСОБА_3 керував належним ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі" транспортним засобом "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричіпом, державний номерний знак НОМЕР_2, який переобладнано з напівпричіпу контейнеровозу у самоскид без відповідного дозволу територіального сервісного центру, що визнано порушенням п.31.3 (А) Правил дорожнього руху та вказано, що відповідальність за таке порушення передбачена ч.1 ст.121 КУпАП. При цьому відповідачем, який не є особою, що наділена повноваженнями на здійснення оцінки відповідності транспортного засобу, оскільки виключний перелік уповноважених на це організацій визначений п.8 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 21.07.2010 року №607, самостійно встановлено факт переобладнання вказаного напівпричіпу контейнеровозу у самоскид. Проте, відповідним сервісним центром МВС первісно було здійснено державну реєстрацію транспортного засобу, перевірено відповідність його конструкції та технічного стану установленим вимогам стандартів, про що власнику видано відповідне свідоцтво. Оскаржувана постанова не підтверджується жодним належним доказом та не відповідає фактичним обставинам справи, у ній відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис. Не було ніякої підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи не встановлено, чи винна особа у його вчиненні, відповідачем не було ознайомлено позивача з його правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Розгляду справи не відбулось, поліцейським було повідомлено позивача про факт складання постанови та повністю проігноровані його права.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10.07.2018 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.07.2018 року відкладено судове засідання на 23.08.2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та відсутності відомостей про належний виклик учасників справи.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.08.2018 року розгляд справи відкладено на 24.09.2018 року у зв'язку з неявкою учасників справи за їх належним викликом в судове засідання.

24.09.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в іншому судовому провадженні.

В судове засідання 14.11.2018 року позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 за їх належними та завчасними викликами, що підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, не з'явились вчергове, причин власної неявки не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутність не представили.

Відповідач за його належним викликом, що визначається положеннями ч.2 ст.268 КАС України, також не з'явився до суду, обставини чого згідно вимог ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджають розгляду даної справи.

Відповідачем не представлено до суду відзиву на позовну заяву та матеріалів, на підставі яких ухвалювалось оскаржене рішення.

За приписами ч.6 ст.162, ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що у встановлений судом строк та надалі відповідачем за фактом отримання ним копій ухвали про відкриття провадження та адміністративного позову з додатками, досі не подано відзиву на позов, а також всупереч зобов'язань суду не представлено матеріали, на підставі яких виносилася оскаржувана постанова, вказану бездіяльність слід визнати власною несумлінністю відповідача, оскільки, судом вжиті належні заходи щодо об'єктивного розгляду справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів, надто з огляду на визначений законом обмежений строк судового розгляду таких адміністративних спорів.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд встановив таке.

З копії оскаржуваної постанови поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Чолака Л.Ю. серіі НК №062141 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12.06.2018 року вбачається, що о 14 годині 35 хвилин 12.06.2018 року на 21-му км. а/д М-14 Одеса - Мелітополь водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом "Scania R-420", державний номерний знак НОМЕР_3, буксирував спеціалізований напівпричіп контейнеровоз, державний номерний знак НОМЕР_2, який переобладнано з спеціалізованого напівпричіпу контейнеровозу в самоскид без погодження з територіальним органом надання сервісних послуг МВС, в порушення п.п.32.2.6 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною ч.1 ст.121 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4)

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суду у встановленому порядку не представлені.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що серед іншого переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи серед іншого про порушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 цього Кодексу.

Згідно ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено - протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, тощо.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" містить роз'яснення, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). А тому докази подані позивачем суд приймає як належні та допустимі і не вбачає підстав для їх відхилення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, зміст оскаржуваної постанови серії НК №062141 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КУпАП не відповідає вимогам ст.283, 284 КУпАП, оскільки у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, надто за відсутності вказівки стосовно марки/моделі напівпричіпа, що вказаний як транспортний засіб, який переобладнаний без передбаченого законом погодження. При цьому судом визначається безпідставним непредставлення відповідачем документальних відомостей щодо складання за результатами перевірки транспортного встановленої форми Акту, та його невручення водію, а також у разі незгоди останнього з результатами перевірки нездійснення застосування засобів фото- і кінозйомки, відеозйомки для збереження результатів цієї перевірки, всупереч обов'язкам, визначеним пунктом 3 розділу І та пунктом 4 розділу ІІ Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2008 року №534, відтак недоведення виконання останніх.

Суд не приймає до уваги доводи представника стосовно нездійснення підготовки до розгляду та власне розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідне передбачається особливостями розгляду даної категорії адміністративних правопорушень, що втім не спростовує наведених вище висновків суду стосовно неправомірності рішення відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку, що стосовно обставин та вказаних доказів, на які посилається позивач у своєму позові, відповідач у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України заперечень не подав, тобто покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності власного рішення, яке є предметом оскарження, не виконав, у суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем були безпідставно порушені оскаржувані права позивача, позовні вимоги є достатньо обґрунтованими та доведеними відповідними доказами, оскаржувана постанова за наслідком недоведеності відповідачем її правомірності підлягає визнанню незаконною та скасуванню судом, відтак позов слід задоволити у повному обсязі, а провадження в адміністративній справі закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.7, 121, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КпАП України, ст.2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 94, 121, 122, 139, 143, 192, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Чолака Леоніда Юрійовича серії НК №062141 від 12.06.2018 року про накладення за ч.1 ст.121 КпАП України адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 340 гривень, провадження в адміністративній справі щодо нього закрити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.