Справа № 569/6740/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6740/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Смолій Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Першого батальйону 2 роти УПП у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора батальйону 2 роти УПП у Рівненській області, в якому просить скасувати постанову серії ЕАА № 349201 від 04 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки автомобіль, яким він керував, хоч і належить юридичній особі, не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а отже не підлягає обов»язковому технічному контролю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, в поданому до суду відзиві, зазначив, що автомобіль НОМЕР_1 належить юридичній особі, використовується в комерційних цілях, з метою отримання прибутку, а отже підлягає обов»язковому технічному контролю. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

З копії постанови Серії ЕАА № 349201 від 04 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1, 04 квітня 2018 року о 16 год. 57 хв., на а/д М-06 Київ-Чоп на 419 км керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS з д.н.з. НОМЕР_2, який не пройшов обов»язковий технічний контроль, хоча даний транспортний засіб підлягає такому контролю, чим порушив п. 31.3 б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог п.31.3 б) Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач належить на праві власності ТОВ «Український лізинговий фонд» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ№ 721802, лізингоотримувачем є товариство з обмеженою відповідальністю «Агрооптима».

Відповідно до наказу № 6-п від 27 лютого 2017 року по ООО «Агрооптима» про призначення відповідального за безпечну експлуатацію транспортного засобу ОСОБА_1 призначений відповідальним за технічний стан транспортного засобу марки ЗАЗ, модель LANOS, рік випуску 2014, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Даним наказом, зокрема, заборонено використовувати транспортний засіб як таксі або для інших комерційних перевезень людей та вантажів.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ ТОВ «Агрооптима» займається такими видами господарської діяльності як оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний вид діяльності), оптова торгівля хімічними продуктами, дослідження і експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

ОСОБА_3 видів діяльності підприємства, на якому працює позивач, відсутня діяльність з надання послуг перевезення пасажирів та вантажу з метою отримання прибутку.

Автомобіль, що наданий в користування позивачу, як стверджує ОСОБА_1 використовується ним для виконання своїх посадових обов»язків, та пришвидшує комунікацію з клієнтами.

Окрім того, пунктом 11 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, визначено, що для проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу замовник подає виконавцю особисто або через уповноважену особу: паспорт або інший документ, що посвідчує особу (у разі подання документів уповноваженою особою така особа, крім документа, що зазначений в цьому абзаці, пред'являє виконавцю документ, що підтверджує її повноваження); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Під «замовником» мається на увазі власник транспортного засобу або уповноважена ним особа (п. 2 вищевказаного Порядку).

Як було досліджено в судовому засіданні позивач не є власником транспортного засобу, а докази того, що ОСОБА_1 уповноважений власником на проходження технічного огляду автомобіля та йому надані відповідні документи, яким він керував в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача, субєкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були зясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 121 КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90,121-122, 241-243, 245-246,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Першого батальйону 2 роти УПП у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною постанову інспектора Першого батальйону 2 роти УПП у Рівненській області ОСОБА_2 ОСОБА_3 ЕАА № 349201 від 04.04.2018 року про піддання адміністративному стягненню ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП та скасувати її, справу провадженням закрити.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4.

Інспектор Першого батальйону 2 роти УПП у Рівненській області ОСОБА_2, м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 14а.

Суддя -