Справа № 813/2451/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/722/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року, ухвалене суддею Сакалош В.М. у м.Львові о 15:57, повний текст якого складений 16 липня 2018 року, у справі №813/2451/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західінфо" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2017 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західінфо" звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийняте відповідачем на підставі акта перевірки, складеного посадовими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які безпосередньо здійснювали документальну виїзну перевірку дотримання позивачем Положення про касові операції, зокрема розрахунку ліміту залишку готівки в касі підприємства, який в силу приписів пунків 86.1, 86.3 статті 86 Податкового кодексу України, абзацу першого пункту 2 розділу І «Загальні положення», пункту 2 розділу ІІ «Основні вимоги до оформлення документальних перевірок» Порядку №727 не може підтверджувати факт проведення документальної перевірки, відображати її результати і не є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, яку ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року залишено без змін, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2018 року постанову Львівського аеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року скасовано, справу №813/2451/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2018 року Головного управління ДФС у Львівській області.

Рішення мотивоване тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки від 29 травня 2017 року № 651/13-01-14-12/37073734, який є недопустимим доказом, відтак не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В розумінні п.75.1.2 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1 ст. 86 ПК України).

Відповідно до п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (далі - Порядок №727).

Відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІ Порядку №727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. До акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок (п.2 розділу V Порядку).

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 31 березня 2017 року № 1184 «Про проведення документальної виїзної планової перевірки» та направлень на перевірку від 12 квітня 2017 року № 2292, №2293, №2294, №2295, №2296 посадовими особами податкового органу (головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Львівській області: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та старшим державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Львівській області - ОСОБА_5) з 12 квітня 2017 року впродовж 20 календарних днів проводилась планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Відповідно до наказу від 15 травня 2017 року № 1824 «Про продовження термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Західінфо», термін вказаної перевірки продовжено на 5 днів.

За результатами вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області складено акт № 651/13-01-14-12/37073734 від 29.05.2017, на підставі якого заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області Скибою В.В. прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 червня 2017 року № про застосування до ТзОВ «Західінфо» штрафної (фінансової) санкції в розмірі 3070,40 грн.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТзОВ «Західінфо» п.2.8, п.3.4, п.3.5, п.5.9, п.7.24 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Нацбанку України №637 від 15.12.2004 (із змінами і доповненнями), - встановлено перевищення ліміту каси. Загальна сума понадлімітних залишків становить 1535,2 грн.

Штрафні санкції застосовано відповідно до підпунктів 54.3.2 та 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95.

Водночас в акті перевірки № 651/13-01-14-12/37073734, складеному за наслідками перевірки, відсутні підписи окремих посадових осіб, які здійснювали перевірку дотримання ТзОВ «Західінфо» вимог податкового законодавства, а саме підписи головних державних ревізорів-інспекторів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та містить відмітки про перебування зазначених посадових осіб контролюючого органу на час складення даного акту у відпустці.

Також під час проведення вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області було складено окремий акт (довідку) перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою № 13/01/1407/37073734, який підписаний усіма посадовими особами, які здійснювали таку перевірку, однак в ньому не зазначена дата його складення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західінфо", вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 21 червня 2018 року, прийняте на підставі зазначеного акта перевірки, протиправним, звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.ч.2, 3 ст. 90 КАС України).

Відповідно до частини 2 ст. 6, частин 1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Водночас судом апеляційної інстанції також враховано, що адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до положення п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

В межах спірних правовідносин дослідженню підлягають підстави правомірності винесення контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям.

При цьому суд не може залишити поза увагою покликання позивача на відсутність підписів посадових осіб в акті перевірки, хоча вони були направлені на таку перевірку і у вступній частині акту зазначені як такі, що цю перевірку проводили, що свідчить про недотримання належної правової процедури.

Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 N 55 затверджено Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» (надалі ДСТУ 4163-2003) які поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, та підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій), а також установлює склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Відповідно до п.4.4 ДТСУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Надаючи оцінку правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд враховує, що відповідно до 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28.05.2004 №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Згідно пп. 4.1.7 п.4.1 ДСТУ 2732:2004 підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Водночас абзацом 28 пункту 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 визначено, що реквізит службового документа - обов'язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно абзацу 30 пункту 2 цих Правил службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що акт № 651/13-01-14-12/37073734 від 29.05.2017, складений за наслідками перевірки, як службовий документ за відсутності підписів ревізорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що здійснювали перевірку ТзОВ «Західінфо», не має жодної юридичної сили, відтак прийняте на його підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року є протиправним.

Водночас колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника на те, що інформативним додатком (складовою) до загального акта перевірки є акт №13/01/1407/37073734 (а.с. 30-31) перевірки дотримання ведення операцій з готівкою від квітня 2017 року, який підписаний ГДРІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вказане не узгоджується із вимогами пункту 1 Розділу IV «Інформативні додатки до акта (довідки) документальної перевірки» Порядку №727, відповідно до якого залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків, належать, зокрема: інші матеріали, що підтверджують наявність або відсутність фактів порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; інші матеріали, що мають значення для прийняття податкового повідомлення-рішення (вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій) та вжиття інших заходів за результатами перевірки.

Крім того, пунктами 4.1, 5.22 ДСТУ 4163-2003 визначено, що при готуванні та оформленні документів використовують такі реквізити: реквізит «22» відмітка про наявність додатків; відмітку про наявність додатків розміщують під текстом документа. Наявність додатків, повну назву яких наводять у тексті, фіксують за такою формою: «Додаток: на 5 арк. у 2 прим.». Якщо документ має додатки, повних назв яких немає у тексті, то ці назви треба подати після тексту, зазначивши кількість аркушів у кожному додатку та кількість їхніх примірників.

Дослідивши зміст акту перевірки № 651/13-01-14-12/37073734 від 29.05.2017, судом встановлено відсутність інформації (відмітки) про існування серед інформативних додатків акту №13/01/1407/37073734, на наявність якого покликається відповідач як на правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що акт №13/01/1407/37073734 не містить дати його створення (складання), що не відповідає вимогам п.1.1, 1.2., 4.4 ДСТУ 4163-2003, п. 3.12, 4.1.10 2732:2004, абзаців 28 та 30 п.2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181.

Таким чином, доводи контролюючого органу, що акт №13/01/1407/37073734 є інформативним додатком до акту акту перевірки №651/13-01-14-12/37073734 від 29.05.2017 (є складовою частиною) не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 21 червня 2018 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №813/2451/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 26.11.2018.