Справа № 1840/3747/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 р. Справа № 1840/3747/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 03.10.2018 до суду з позовом в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо невиплати йому не отриманої за червень та липень 2018 року суми пенсії, зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити йому ці суму пенсії за червень та липень 2018 року. Також просить звернути рішення суду в частині присудження виплати пенсії до негайного виконання та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 07.06.2018 перебуває на обліку в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як внутрішньо переміщена особа з Луганської області. Однак пенсію нараховано та виплачено йому лише у серпні 2018 року. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати пенсії за червень і липень 2018 року є протиправною.

Ухвалою суду від 08.10.2018 було відкрито провадження у справі та проведено підготовку справи до судового розгляду, а саме - направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та зобов'язано надати відзив на позов. Також вказаною ухвалою позивача звільнено від сплати судового збору.

24.10.2018 відповідачем подано відзив, у якому Сумське об'єднане УПФУ проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, якою затверджено Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, а також Законом України "Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII від 20.10.2014. Позивач перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа з Луганської області з 07.06.2018. Однак фактично пенсія позивачу виплачена починаючи з 01.08.2018, оскільки рішення комісії про призначення пенсії позивачу надійшло до управління наприкінці липня, коли пенсія за липень була нарахована та виплачувалася. Зазначив, що нарахування пенсії за червень - липень 2018 року відповідачем здійснено, а її виплата буде проведена управлінням на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. У задоволені позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення сторін, викладені у позові та відзиві, суд задовольняє частково позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, 1958 року народження, є громадянином України, пенсіонером за віком (а.с. 9-11, 12).

Відповідно до довідки від 03.12.2014 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_1 з 07.06.2018 перебуває на обліку в Сумському ОПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV .

За червень - липень 2018 року управлінням не нараховано та не виплачено позивачу пенсію.

На запит на отримання публічної інформації позивача від 14.09.2018 (а.с. 14) відповідач листом від 20.09.2018 № 20866/11-23 (а.с. 15) повідомив ОСОБА_1 про те, що у серпні 2018 позивач отримав поточний розмір пенсії за серпень місяць у сумі 2228,17 грн., а виплата пенсії за минулий період (червень і липень 2018 року) буде проведена управлінням на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Так, 22.11.2014 року набув чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за місцем перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк України".

При цьому суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, йому видана довідка від 03.12.2014 № . Доказів скасування вказаної довідки відповідачем не надано.

Питання звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії врегульовані статтями 44, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за якими заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 із заявою про призначення (перерахунок) пенсії звернувся у строки передбачені Законом, однак пенсія за червень - липень 2018 року виплачена управлінням не була.

Відповідно до ст. 46 Закону, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Як встановлено судом, виплата пенсії ОСОБА_1 виплачена починаючи з 01.08.2018, оскільки рішення комісії про призначення пенсії позивачу надійшло до відповідача в кінці липня, коли пенсія за липень була нарахована та виплачувалася.

Однак суд зазначає, що порядок призначення пенсії визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який позивачем було дотримано, а саме вчасно подано заяву, документи в результаті чого йому була призначена та нарахована пенсія, починаючи з дати звернення.

При цьому виплата такої пенсії поставлена відповідачем в залежність від реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи, і така обставина не передбачена Законом як умова призначення (перерахунку) пенсії.

Заперечуючи проти позову, відповідач належним чином не обґрунтував правомірності своїх дій з огляду на норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Пічкур проти України" (набрало статусу остаточного 07.02.2014) право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд звертає увагу відповідача на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

На підставі встановленого, суд визнає дії Сумського ОУПФУ такими, що не відповідають зазначеним приписам Основного Закону, оскільки виплата пенсії позивачу не була здійснена за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Посилання відповідача на постанову КМУ від 08.06.2016 № 365 суд вважає безпідставним, оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд визнає, що відповідач, не виплачуючи пенсію позивачу, діяв не на підставі та у спосіб, що визначені законом, у зв'язку із чим вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, оскільки згідно копії витягу з підсистеми призначення та виплати пенсії від 05.11.2018 (а.с. 31) пенсія позивачу за червень і липень 2018 була нарахована, але не виплачена відповідачем.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії, однак суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов'язання виплатити пенсію позивачу за червень і липень 2018 року.

Позивачем заявлено клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення, яке задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та необхідність у зв'язку з цим застосування положень статті 382 КАС України.

Звернення до негайного виконання судового рішення статтею 371 КАС України у цій категорії справ не передбачене, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з червня по липень 2018 року.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) виплатити ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) пенсію, нараховану за червень - липень 2018 року пенсію.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал